# data[].attributes.headline
הואידה דואהדה 

# data[].attributes.body
הואידה דואהדה

בקריאתי למאמר מתואר כי מערכת החינוך עברה תהליכי שינוי מייסודה עד היום וכל זה בא לקידום התלמיד לכן היום התלמיד עומד במרכז ,  משום שבעבר  היה  שינוי מתוך ערך השיוויוניות , ומתוך רצון לצמצם הפער בין התלמידים שמגיעים מרקע סוציו אקונומי  שונה , והיום ההורים הם בוחרים את המוסד שילמד בו בנם ולא לפי מקום המגורים .

בצפיתי בסרט הפאנל התחברתי  לפסיכולוגית שהציגה האמירה זו :

״הכל קם ועומד על יצירת אמון וכבוד הדדי בין בית הספר להורים״, באמת שיתוף הפעולה בין הורה מורה ותלמיד בא לטובת התלמיד וקידומו במערכת בית ספרית .
לכן אני מערבת ההורים בכל התנהגות של בנם אם לטובה או לרעה הכל הם מעודכנים בו .

החזון שלי כהורה:

אמונה במערכת  בית ספרית ולשמור על קשר הדדי עם בית הספר, לתת למורה תחושה שאני סומכת עליה ומאמינה בה. לדאוג שיהיה שיח בריא שמכיל שקיפות וצעידה משותפת , כלומר שיתוף פעולה מתמיד ביני לבין הצוות המקצועי בקשיים ובהצלחות הילדים שלי למען קידומם מכל הבחינות  ( הישגים , ביטחון עצמי , עליה בדימוי עצמי וכוו.....) .

החזון שלי כמורה:

לשמור על יחס טוב בין התלמידים דרך משימות כך ליצור תקשורת טובה וקרבה ביניהם , לשתף בתקשורת עם הורים  גורמים מבית הספר שכל אחד יכול לתרום להורה מתוך הכובע המקצועי שלו. לשמוע להקשיב לתלמידים וולהורים כך להבין אותם כלומר לתת אוזן, אכפתיות ולקיים חשיבה משותפת וכך ניתן לבנות קשרי הורים מורה תלמיד טוב חזק ויציב.

מהצפייה שלי בפאנל , אילו נקודות שצפית בהם יכולות להעיד על  האפשרויות לבניית קשר הורה מורה ילד:
הקשבה , אמון ,אכפתיות ולשמוע אותם , גם כן חוסר שליליות , חוסר הפרזה , חוסר הגזמה
וחוסר שיפוטיות ושקיפות מלאה.
דברים אלו לדעתי יכולים לבנות קשר בריא ונכון.

איך הייתי גורמת לתלמידיי להתחבר לחזון?

דרך משימה שאני נותנת לתלמידים שומרת על יחס טוב ביניהם וביני  שיתוף פעולה כבוד וקרבה , כך תהיה גם הלמידה פעילה  וירגישו באמון בכיתה ושייכות כך  לפיתוח  כישורים לקשר טוב ובריא ביננו , ולא רק להעביר ידע.
לחזק אותם ולהכיל אותם כך שאם קרה להם משהו  אהיה אני הכתובת ויפנו אלי ..

# data[].attributes.headline
הגר שחק מנשה.
אני בוחרת להתחיל את ההתייחסות שלי בחצי ציטוט מתוך הפאנל: "חינוך זו מילת הקסם ומילת המפתח" , חינוך אומנם הוא תפקידו המשמעותי והמרכזי בבית ספר אך אם זאת יש להבין שחינוך מתחיל בבית. ולכן חשוב להבין שאי אפשר לנתק את מה שמלמדים בבית ספר לבית ולכן חשוב מאוד ללמוד ולהתייחס לתרבות, לערכים ולנורמות של הבית ממנו מגיע התלמיד. מתוך שכך, אומנם מערכת החינוך עוברת תמורות ושינויים כגון הכנסת טכנולוגיות שונות אך חשוב לנו לזכור שמאחורי כל הרעיונות, הטכנולוגיה ורפורמות עומדים בני אדם ולכן קשר, ואמון הם הכלים המשמעותיים ביותר שיכול לקדם ולהשפיע בחינוך.  

# data[].attributes.subject
הגר שחק מנשה.
אני בוחרת להתחיל את ההתייחסות שלי בחצי ציטוט מתוך הפאנל: "חינוך זו מילת הקסם ומילת המפתח" , חינוך אומנם הוא תפקידו המשמעותי והמרכזי בבית ספר אך אם זאת יש להבין שחינוך מתחיל בבית. ולכן חשוב להבין שאי אפשר לנתק את מה שמלמדים בבית ספר לבית ולכן חשוב מאוד ללמוד ולהתייחס לתרבות, לערכים ולנורמות של הבית ממנו מגיע התלמיד. מתוך שכך, אומנם מערכת החינוך עוברת תמורות ושינויים כגון הכנסת טכנולוגיות שונות אך חשוב לנו לזכור שמאחורי כל הרעיונות, הטכנולוגיה ורפורמות עומדים בני אדם ולכן קשר, ואמון הם הכלים המשמעותיים ביותר שיכול לקדם ולהשפיע בחינוך.  

# data[].attributes.headline
לימור זילברשמיד 
התחברתי מאוד בסרטון הפאנל לפסיכולוגית אשר אמרה כי - "הכל קם ועומד על יצירת הקשר שבנוי על אמון וכבוד הדדי בין בית הספר להורים " . 
אני גם לושבת שהבסיס לבניית קשר (כמו בתאורית ההתקשרות של בולבי ) בין הקשר המשולש הזה של הורה-ילד-מורה היינו - אמון . כאשר כל הצדדים מאמינים שכל ולם פועלים לטובת הילד וקידומו אז יהיה שיתוף פעולה מקסימלי . .
אני מאמינה כי ניתן לגרום לילדים להתחבר לחזון או לכל דבר במערכת הבית ספרית - מתן הרגשה אמיתית לילד של -- שייכות ואהבה (בדומהלפירמידת הצרכים של מאסלו ) . 
כאשר הילד ירגיש במוסד הבית ספרי החל מהגיל הרך - תחושת אהבה , שיכות , קבלה , אמפתיה והכלה - יהיה שיתוף פעולה מלא . 
אני מאמינה בין מצב רגשי ליכולות לימודיות בנוסף . 
ילד שמרגיש במקום שבו הוא  נמצא - אהוב ובטוח בעצמו - השמים הם הגבוך עבורו . 

# data[].attributes.subject
לימור זילברשמיד 
התחברתי מאוד בסרטון הפאנל לפסיכולוגית אשר אמרה כי - "הכל קם ועומד על יצירת הקשר שבנוי על אמון וכבוד הדדי בין בית הספר להורים " . 
אני גם לושבת שהבסיס לבניית קשר (כמו בתאורית ההתקשרות של בולבי ) בין הקשר המשולש הזה של הורה-ילד-מורה היינו - אמון . כאשר כל הצדדים מאמינים שכל ולם פועלים לטובת הילד וקידומו אז יהיה שיתוף פעולה מקסימלי . .
אני מאמינה כי ניתן לגרום לילדים להתחבר לחזון או לכל דבר במערכת הבית ספרית - מתן הרגשה אמיתית לילד של -- שייכות ואהבה (בדומהלפירמידת הצרכים של מאסלו ) . 
כאשר הילד ירגיש במוסד הבית ספרי החל מהגיל הרך - תחושת אהבה , שיכות , קבלה , אמפתיה והכלה - יהיה שיתוף פעולה מלא . 
אני מאמינה בין מצב רגשי ליכולות לימודיות בנוסף . 
ילד שמרגיש במקום שבו הוא  נמצא - אהוב ובטוח בעצמו - השמים הם הגבוך עבורו . 

# data[].attributes.headline
אפרת אורטל שרבני
המפגש פתח לי צוהר להבנה של מערכת החינוך בעבר ועד לימים אלו,  הפגיש אותי עם גישות שנהוגות היום ולא ידעתי את מקורן ואת הרציונל שעומד מאחוריהן.
החכמתי.. תודה!

# data[].attributes.subject
אפרת אורטל שרבני
המפגש פתח לי צוהר להבנה של מערכת החינוך בעבר ועד לימים אלו,  הפגיש אותי עם גישות שנהוגות היום ולא ידעתי את מקורן ואת הרציונל שעומד מאחוריהן.
החכמתי.. תודה!

# data[].attributes.headline
ילנה פורטנוב נאמן 
במאמר נחשפתי להבנה של מערכת החינוך בארץ מהקמתה ועד היום. הצלחתי להבין כי בעבר הערכים שהובילו את מערכת החינוך היא השוויוניות והקולקטיביות במטרה לעשות אחידות בכל מוסדי החינוך בארץ. הרצון הוא ליצור חברה אחידה עם מעט פערים חברתיים וסוציואקונומיים בכדי לאפשר שוויון הזדמנויות לכולם. התכנית שינתה את מבנה הלימוד של לימודי יסודי, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה וילידם מאותו איזור רישום למדו יחד. אך לבחירה הזו נוצרו מתנגדים רבים. הרצון לחנך בקו אחיד היה בעייתי בקרב אוכלוסיות שרצו להעניק ערכים שונים כמו בחינוך הקיבוצי, ממלכתי דתי ועוד. לאור זאת, בתי ספר מסוימים קיבלו היתרים להיות "על אזוריים" מה שהוביל לחברה הומוגנית מבוססת יותר בתוך בית ספר מסוים. במצב כזה חלק מהכח וקבלת ההחלטות עבר להורים אשר השתתפו במימון גבוה יותר של שכר הלימוד. שינוויים אלו מהווים חלק קטן מתוך מעבר החינוך מקולקטיביסטית לאינדיבידואליסטית בשנים האחרונות. האוטונומיה שעוברת להורים מחזקת מצד אחד את מעורבותם אך יכולה להוות אתגר למערכת החינוך להתקיים כסדרה ולא להיות מונעת משיקולים פרטניים. 
כיצד זה נראה במערכת שלי
בית הספר שלי מקיים את הרפורמה הוותיקה שבה הסמכות ההורית היא מועטה ואין לו יכולת להשפעה על נהלים או מדיניות.
עם זאת, ילדי מתחנכים במערכת חינוך עצמאית "מוסד רשמי לא בפיקוח". הסיבה היא בחירה לערכים מסוימים שאותם אנו כמשפחה רוצים להחיל לילדנו. מערכת זאת עם כל היתרונות שבה חווה גם המון קשיים. היא לא בהכרח מראה שקיפות, לעיתים נעשות החלטות שלא מובנות לנו ההורים ומאוד קשה שקולנו ישמע.

נקודות לשימור בבית הספר או במערכת החינוכית
אני חושבת שהיררכיה הבית ספרית צריכה להישמר מבחינת תפקידי המנהלה ותפקידי ההורים. 
נקודות לשיפור
יש מקום גדול יותר למעורבות הורית שבה יש חלק ליוזמות חינוכיות משותפות.

# data[].attributes.subject
ילנה פורטנוב נאמן 
במאמר נחשפתי להבנה של מערכת החינוך בארץ מהקמתה ועד היום. הצלחתי להבין כי בעבר הערכים שהובילו את מערכת החינוך היא השוויוניות והקולקטיביות במטרה לעשות אחידות בכל מוסדי החינוך בארץ. הרצון הוא ליצור חברה אחידה עם מעט פערים חברתיים וסוציואקונומיים בכדי לאפשר שוויון הזדמנויות לכולם. התכנית שינתה את מבנה הלימוד של לימודי יסודי, חטיבת ביניים וחטיבה עליונה וילידם מאותו איזור רישום למדו יחד. אך לבחירה הזו נוצרו מתנגדים רבים. הרצון לחנך בקו אחיד היה בעייתי בקרב אוכלוסיות שרצו להעניק ערכים שונים כמו בחינוך הקיבוצי, ממלכתי דתי ועוד. לאור זאת, בתי ספר מסוימים קיבלו היתרים להיות "על אזוריים" מה שהוביל לחברה הומוגנית מבוססת יותר בתוך בית ספר מסוים. במצב כזה חלק מהכח וקבלת ההחלטות עבר להורים אשר השתתפו במימון גבוה יותר של שכר הלימוד. שינוויים אלו מהווים חלק קטן מתוך מעבר החינוך מקולקטיביסטית לאינדיבידואליסטית בשנים האחרונות. האוטונומיה שעוברת להורים מחזקת מצד אחד את מעורבותם אך יכולה להוות אתגר למערכת החינוך להתקיים כסדרה ולא להיות מונעת משיקולים פרטניים. 
כיצד זה נראה במערכת שלי
בית הספר שלי מקיים את הרפורמה הוותיקה שבה הסמכות ההורית היא מועטה ואין לו יכולת להשפעה על נהלים או מדיניות.
עם זאת, ילדי מתחנכים במערכת חינוך עצמאית "מוסד רשמי לא בפיקוח". הסיבה היא בחירה לערכים מסוימים שאותם אנו כמשפחה רוצים להחיל לילדנו. מערכת זאת עם כל היתרונות שבה חווה גם המון קשיים. היא לא בהכרח מראה שקיפות, לעיתים נעשות החלטות שלא מובנות לנו ההורים ומאוד קשה שקולנו ישמע.

נקודות לשימור בבית הספר או במערכת החינוכית
אני חושבת שהיררכיה הבית ספרית צריכה להישמר מבחינת תפקידי המנהלה ותפקידי ההורים. 
נקודות לשיפור
יש מקום גדול יותר למעורבות הורית שבה יש חלק ליוזמות חינוכיות משותפות.

# data[].attributes.headline
אל ביה"ס בו אני עובד

# data[].attributes.body
אל ביה"ס בו אני עובדת , בי"ס לחינוך מיוחד מגיעים ילדים מכל אזור המרכז. הילדים מגיעים או דרך ועדת השמה או לפי בחירת ההורים , כחלק מן הזכות של ההורים לבחור את בתי הספר גם בחינוך המיוחד. כל זמן שהם עומדים בקריטריונים : בעיות ההתנהגות. כחלק מהרצון להתבלט וליצור ייחודיות בביה"ס , סיגל לעצמו ביה"ס צביון של בית ספר לאומנויות.

נקודות לשימור בביה"ס הן ההדגשים של לימודי האומנות המקדמים את יכולותיהם של הילדים ואת החלקים הבריאים והיצירתיים שלהם במטרה לחזק את ביטחונם העצמי של הילדים .

נקודות לשיפור קשורות להקצאת משאבים לפיתוח היכולות הלימודיות , שעות נוספות להוראה מתקנת לילדים הלקויים והמתקשים ויצירת יום חינוך ארוך גם לילדי החינוך המיוחד , במטרה לשמור אותם רחוקים "מהרחוב" ומהסכנות הטמונות בו עבור ילדים הנחשבים בסיכון.

# data[].attributes.headline
רשמים בעקבות המאמר /כרמית רגב

# data[].attributes.subject
רשמים בעקבות המאמר /כרמית רגב

# data[].attributes.body
המאמר מתאר בצורה מקיפה את מערכת החינוך בארץ מייסודה ועד היום ואת התהליכים שעברה. בעבר התהליכים נקבעו מתוך ערך השיוויוניות, מתוך רצון לצמצום פערים בין תלמידים שמגיעים מרקע סוציו אקונומי שונה. כיום, ההורים מקבלים מקום משמעותי בבחירת המוסד של ילדיהם. הפרט עובד להיות במרכז, ורצון ההורים גם הוא.
אם בעבר הוחלט ונקבע באיזה מוסד ילמד הילד מתוך שיקולים של קרבה למקום מגורים, היום ההורה רשאי להחליט לפי סוג המוסד והתאמתו לילד, גם אם במרחק מהבית.
רצון ההורים שעובר להיות משולי למרכז, עלול להוות קושי במוסדות החינוך ובתהליכיפ פנימיים שמתרחשים בבית הספר. להורים ניתן כוח, שלא אחת מבטל את כוחו ואת סמכותו של בית הספר, מול הפרט, התלמיד.
במערכת שלי, להורים יש מקום נכבד להביע דעותיהם ולא פעם נוצר קונפליקט בין רצון ההורים לבית דעת בית הספר בנוגע לתלמיד.
בבית הספר הייתי משמרת את מקום ההורים להביע דעתם באשר למסוגלותו של ילדם ולהעדפותיו. הייתי משמרת את הפתיחות שקיימת והשיתופיות בין המוסד להורי התלמיד.
הייתי משפרת- להורים תינתן הזכות להביע דעתם אך במידה. עליהם להבין שהמורים והצוות המקצועי אמונים על הילד ועל התקדמותו בלימודים. הם צריכים לבטוח במורה, ללכת איתו ולא נגדו. כמובן שכל מקרה לגופו. הייתי משפרת את ההיצע שיש לבית הספר עבור התלמיד מבחינת מגמות, חוגי העשרה. התקציבים צריכים לגדול משמעותית על מנת לאפשר למשפחות מעוטות יכולת להעניק לילדיהם מגוון רחב של הזדמנויות לקידומם.

פאנל
על מנת ליצור שפה משותפת ואחידה בין הורים למורים, חשובה השיתופויות בין שני הצדדים, שבונה אמון הדדי ושקיפות.
העבודה המאומצת להידוק הקשר צריכה להיות בקרב ההורים שמתקשים לשתף פעולה עם בית הספר ולרוב מערימים קשיים. שם נמצא אגוז קש לפיצוח ועיקר העבודה של בית הספר צריכה להתמקד בהם.

החזון שלי כהורה הוא אמונה במערכת הבית ספרית, במורים ובצוות המקצועי ושיתוף מתמיד בקשיי ובהצלחות של הבן שלי למען קידומו בבית הספר.

החזון שלי כמורה מתמקד בבניית מערכת קשרים טובה עם תלמידיי, ביצירת אמון, קשר חברי לעיתים, ובעיקר העברת מסר האכפתיות והאמונה שלי בהם ובכישוריהם לתת את המיטב ולהוציא מהם את המירב. הייתי מניעה את התלמידים לשוחח עם הוריהם בבית, לקבוע יחד מטרות משותפות לימודיות והתנהגותיות ומדי שבוע לשוחח עליהן ולבחון את מצבם.

# data[].attributes.headline
בס"ד.
רחל דנינו
מרכזיותם של ההורים במערכת החינוך מהווה ביטוי של מהפך חינוכי, ערכי וחברתי . 
מדיניות בחירת הורים מעמידה במרכזה אידיאלים של אוטונומיה, מימוש עצמי, ופלורליזם, ומצד שני, ערכים תועלתניים - המדיניות אמורה להביא לשיפור תיפקודה של מערכת החינוך ולעליה בהישגי התלמידים. בחירת הורים מביאה לביטוי את ערך האוטונומיה בכך שהיא מאפשרת להורים לבחור את המוסד החינוכי שאליו ילמדו ילדיהם. היא מעניקה ביטוי לרצונם לבחור ולעצב את צורות החיים הפרטיות והקולקטיביות שלהם. מימוש האוטונומיה מביא ליצירתו של פלורליזם תרבותי - ביטוי לערכים דתיים, אידיאולוגיים ולאומיים שונים;  פלורליזם חינוכי  - ביטוי להעמדה של תכנים שונים במרכז הפעילות החינוכית כלימודי טבע, טכנולוגיה ומחשבים; ופלורליזם פדגוגי - בחירה מבטאת העדפה של שיטות לימוד שונות כגון למידה פעילה, חקרנות ולמידה שיתופית. 
החברה הישראלית עוברת שינוי אידאולוגי ושינוי זה בא לידי ביטוי במתן זכות להורים לבחור את החינוך ההולם את ילדיהם בהתאם לצרכיהם. בחירת הורים נושאת בחובה גם את ההבטחה לשיפור מערכת החינוך בכללותה. מערכת חינוך יעילה ומשופרת מהווה תנאי הכרחי ליכולת העמידה ולכושר תחרות של ישראל בשוק הכלכלי העולמי. ישנה ההבחנה בין שני סוגי מדיניות: בחירה חופשית ובחירה מבוקרת. בבחירה חופשית הורים זכאים לבחור בין מבחר גדול של בתי-ספר ומימוש הבחירה שלהם אינו מותנה בקבלת אישור של הרשות הציבורית, אלא תלוי אך ורק ברצונם ובמנגנוני ביקוש והיצע הקיימים בשוק החינוכי. לעומת זאת, בבחירה מבוקרת מעורבותה של הרשות בתהליך הבחירה וקביעת תוצאותיו היא משמעותית ומרכזית. 
בתי-ספר בעלי אוטונומיה משמעותית בתחום הערכי והפדגוגי מנוהלות כיחידות כלכליות סגורות ומתחרות זו בזו על קהל לקוחות מועדף. את קהל הצרכנים מהווים ההורים החייבים להיות עירניים ומודעים לסחורת החינוך המוצעת להם על-ידי הספקים השונים. 
לדעתי בחירת ההורים היא משמעותית ומאתגרת את מערכות החינוך למצוינות ולהפעלת תכניות העשרה יחודיות שמטרתן קידום התלמיד. בבית ספרנו עמלים רבות על תכנים יחודיים ומצוינות כדי להשביח את ההוראה. בגנים נערכות פעילויות באופן קבוע  כדי לקשר את הילדים לביה"ס וכמובן נערכים ימי חשיפה וימי שיא שמטרתם הצגת כל הטוב  שיש לביה"ס להציע בתחומים השונים. לא נחסכים משאבים והילדים יוצאים מהמפגשים עשירים ברוחניות ובגשמיות.

# data[].attributes.subject
בס"ד.
רחל דנינו
מרכזיותם של ההורים במערכת החינוך מהווה ביטוי של מהפך חינוכי, ערכי וחברתי . 
מדיניות בחירת הורים מעמידה במרכזה אידיאלים של אוטונומיה, מימוש עצמי, ופלורליזם, ומצד שני, ערכים תועלתניים - המדיניות אמורה להביא לשיפור תיפקודה של מערכת החינוך ולעליה בהישגי התלמידים. בחירת הורים מביאה לביטוי את ערך האוטונומיה בכך שהיא מאפשרת להורים לבחור את המוסד החינוכי שאליו ילמדו ילדיהם. היא מעניקה ביטוי לרצונם לבחור ולעצב את צורות החיים הפרטיות והקולקטיביות שלהם. מימוש האוטונומיה מביא ליצירתו של פלורליזם תרבותי - ביטוי לערכים דתיים, אידיאולוגיים ולאומיים שונים;  פלורליזם חינוכי  - ביטוי להעמדה של תכנים שונים במרכז הפעילות החינוכית כלימודי טבע, טכנולוגיה ומחשבים; ופלורליזם פדגוגי - בחירה מבטאת העדפה של שיטות לימוד שונות כגון למידה פעילה, חקרנות ולמידה שיתופית. 
החברה הישראלית עוברת שינוי אידאולוגי ושינוי זה בא לידי ביטוי במתן זכות להורים לבחור את החינוך ההולם את ילדיהם בהתאם לצרכיהם. בחירת הורים נושאת בחובה גם את ההבטחה לשיפור מערכת החינוך בכללותה. מערכת חינוך יעילה ומשופרת מהווה תנאי הכרחי ליכולת העמידה ולכושר תחרות של ישראל בשוק הכלכלי העולמי. ישנה ההבחנה בין שני סוגי מדיניות: בחירה חופשית ובחירה מבוקרת. בבחירה חופשית הורים זכאים לבחור בין מבחר גדול של בתי-ספר ומימוש הבחירה שלהם אינו מותנה בקבלת אישור של הרשות הציבורית, אלא תלוי אך ורק ברצונם ובמנגנוני ביקוש והיצע הקיימים בשוק החינוכי. לעומת זאת, בבחירה מבוקרת מעורבותה של הרשות בתהליך הבחירה וקביעת תוצאותיו היא משמעותית ומרכזית. 
בתי-ספר בעלי אוטונומיה משמעותית בתחום הערכי והפדגוגי מנוהלות כיחידות כלכליות סגורות ומתחרות זו בזו על קהל לקוחות מועדף. את קהל הצרכנים מהווים ההורים החייבים להיות עירניים ומודעים לסחורת החינוך המוצעת להם על-ידי הספקים השונים. 
לדעתי בחירת ההורים היא משמעותית ומאתגרת את מערכות החינוך למצוינות ולהפעלת תכניות העשרה יחודיות שמטרתן קידום התלמיד. בבית ספרנו עמלים רבות על תכנים יחודיים ומצוינות כדי להשביח את ההוראה. בגנים נערכות פעילויות באופן קבוע  כדי לקשר את הילדים לביה"ס וכמובן נערכים ימי חשיפה וימי שיא שמטרתם הצגת כל הטוב  שיש לביה"ס להציע בתחומים השונים. לא נחסכים משאבים והילדים יוצאים מהמפגשים עשירים ברוחניות ובגשמיות.

# data[].attributes.headline
הרפורמה במערכת החינו

# data[].attributes.body
הרפורמה במערכת החינוך  פעלה מתוך מטרות עילאיות , אך במהלך הזמן היו גורמים שונים שהערימו קשיים על מערכת החינוך לפעול באופן אחיד בכל בתי הספר, כך ניכר כי הרבה מנוהל על פי רצון החלקים השונים בחברה כגון המגזר החרדי שלא כפוף לרפורמה או הקיבוצים שמעדיפים להבדל כמו כן ,  רצון ההורים  מכתיב רבות את המסגרת אליה ישתייך ילדם ולא בהכרח על פי רצון מערכת החינוך כפי שהגדירה זו מלכתחילה.

# data[].attributes.body
הרפורמה במערכת החינוך  פעלה
מתוך מטרות עילאיות , אך במהלך הזמן היו גורמים שונים שהערימו קשיים על מערכת
החינוך לפעול באופן אחיד בכל בתי הספר, כך ניכר כי הרבה מנוהל על פי רצון החלקים
השונים בחברה כגון המגזר החרדי שלא כפוף לרפורמה או הקיבוצים שמעדיפים להבדל כמו
כן ,  רצון ההורים  מכתיב רבות את המסגרת אליה ישתייך ילדם ולא
בהכרח על פי רצון מערכת החינוך כפי שהגדירה זו מלכתחילה.

# data[].attributes.body
רפלקציה על המפגש:

במפגש זה קראתי מאמר, צפיתי בסרט מתוך יום עיון בנושא הורים מורים ואף ראיתי מודל מקורי שמציג למידה יעילה.

התובנות שלי ממפגש זה הוא שהכל עניין של איזון:

ביום עיון הציג אחד בחברי הפנל כי הרקע לקשיי התקשורת הוא שההורים מגיעים עם רקע, עם מטען של מחשבות ודעות קדומות על בית הספר, או המערכת.

עוד הוסיף כי הטכנולוגיה יוצרת קושי כיוון שחסרה אינטונציה. כשאני מסמסת זה יכול להתפרש בשני אופנים כי חסרה אינטונציה.

אחת הפסיכולוגיות הציגה אמירה אליה התחברתי מאוג והיא:

הכל קם ועומד על יצירת אמון וכבוד בין בית הספר להורים.

החזון שלי כהורה:

לשמור על קשר הדדי עם בית הספר, לתת למורה תחושה שאני סומכת עליה ומאמינה בה. לדאוג שיהיה שיח בריא שמכיל שקיפות וצעידה משותפת לטובת ההמטרה ממשותפת: קידום בני.

החזון שלי כמורה:

ליצור תקשורת טובה עם התלמידים וההורים, לשתף בתקשורת זה עוד גורמים מבית הספר מתוך תפיסה שלי שכל אחד יכול לתרום להורה מתוך הכובע המקצועי שלו. דבר נוסף הוא הקשבה. אני מאמינה להקשיב להורים, לתת אוזן, ולקיים חשיבה משותפת וכך ניתן לבנות קשרי הורים מורה תלמיד שמבוססים באופן איתן ויציב.

מהצפייה שלי בפאנל , אילו נקודות שצפית בהם יכולות להעיד על  האפשרויות לבניית קשר הורה מורה ילד

אמון, הקשבה, חוסר שיפוטיות ושקיפות מלאה.

אלו דברים שאני מאמינה שיכולים לבנות קשר בריא ונכון.,

איך הייתי גורמת לתלמידיי להתחבר לחזון?

אני מאמינה בלמידה פעילה: ככל שהתלמידים יהיו פעילים יותר הם יצליחו יותר כיוון שירגישו תחושת שייכות. אני מאמינה שהתפקיד שלי הוא לפפתח כישורים אלו ולא להעביר ידע.

פיתוח כישורים לקשר בריא יבואו לידי ביטוי בשיחות אישיות, במתן כתובת- הילד יודע שיש לו למי לפנות. רעיון נוסף מחברת מטיילת בה המורים מקבלים תמונות וחוויות מעשיית התלמיד זה הופך את ההורה לשותף וכך מאפשר להורה לחוות את הלמידה.

# data[].attributes.body
מערכת החינוך עוברת תהליכים ושינויים לכל אורך הדרך, ותמיד מנסה להתייעל ולמצוא את הדרך הטובה ביותר על מנת להביא את ילדי ישראל לחינוך הטוב ביותר והמקצועי ביותר. המערכת עברה מערכים קולקטיביים ולאומיים לערכים אינדיבידואליסטים המעמידים את הפרט במרכז. האם זה טוב?

מטרת הרפורמה הייתה לערבב בין האוכלוסיות על מנת לטשטש הבדלים ומעמדות, ולעזור לאוכלוסייה החלשה להתרומם. כיום, עם המעורבות של ההורים, והעמדת הפרט במרכז ניתנת להורים אפשרות לבחור את מוסד הלימודים בו ילדם ילמד. לכך יש השפעה חיובית- בתי הספר מרגישים בתחרות, כל בית ספר רוצה לשווק את עצמו בצורה הטובה ביותר, על מנת למשוך אליו יותר תלמידים. מצד שני, יש הדחקה של מוסדות המדינה מניהול בתי הספר, ומעבר של בתי הספר לניהול פרטי יותר, ובכך יש חשש לאיבוד המטרה הראשונית שהייתה לגרום לאינטגרציה בין הילדים השונים שבאים מרקעים שונים והבדלים תרבותיים, עדתיים וסוציואקונומיים שונים.

אז איך מוצאים את האיזון? איך לא מאבדים את המטרה הראשונית של קידום השכבות החלשות תוך כדי מתן לגיטימציה להורים לבחור מוסד לימודים?

בבתי הספר, יש מגמה של מצויינות אישית ושאיפה לכך, ומעודדים תלמידים להישגים גבוהים, בעיניי זה ערך שכדאי לשמר, רק שיוצא מכך שמובלט הפער בין תלמידים חזקים לימודית לתלמידים חלשים. הצעתי היא- מה שכדאי  לשפר בתחום הנ"ל- זה להבליט כישרונות אחרים שיש לשאר התלמידים, שלאו דווקא מצטיינים בלימודים. כלומר, לחזק כל תלמיד בהתאם לכישוריו, ילד שיש לו כישרון מנהיגות, ציור, חוש מוזיקה, וכו'- להדגיש את הכישרון הזה, ובכך לא ירגיש שהוא "דפוק" כי קשה לו בלימודים, אלא ירגיש מועצם בבית הספר ותהיה לו חוויה טובה להגיע ללמוד, אפילו שהוא לא מצטיין, אך ירגיש מוערך בתחומים אחרים.

# data[].attributes.headline
בחירת ההורים מהווה ביטוי לאוטונומיה חברתית ותרבותית בחברה – ההורים בוחרים את ביה"ס ומגלים מעורבות בתוכניות הלימוד.
הקונפליקט בין בחירה חופשית לבחירה מבוקרת מביא לידי מחלוקת את נושא השוויון. לדעתי הבחירה החופשית עדיפה בתקופתינו שכן, אם מתייחסים להורים ולתלמידים כלקוח מותר ללקוח לבחור את המוצר הרצוי עבורו.
בבית ספרינו יש הרבה הורים שבחרו לרשום את ילדיהם לביה"ס בגלל היהדות ויש כאלה שבחרו לא לרשום בדיוק מאותה סיבה.

# data[].attributes.subject
בחירת ההורים מהווה ביטוי לאוטונומיה חברתית ותרבותית בחברה – ההורים בוחרים את ביה"ס ומגלים מעורבות בתוכניות הלימוד.
הקונפליקט בין בחירה חופשית לבחירה מבוקרת מביא לידי מחלוקת את נושא השוויון. לדעתי הבחירה החופשית עדיפה בתקופתינו שכן, אם מתייחסים להורים ולתלמידים כלקוח מותר ללקוח לבחור את המוצר הרצוי עבורו.
בבית ספרינו יש הרבה הורים שבחרו לרשום את ילדיהם לביה"ס בגלל היהדות ויש כאלה שבחרו לא לרשום בדיוק מאותה סיבה.

# data[].attributes.body
נוצר קונפליקט משמעותי בין להעניק משקל רב לזכות הבחירה של ההורה במוסד חינוך עבור ילדו, הערך של כיבוד רצון ההורים בבחירת חינוך ילדם מול השוויון בחינוך בפרט. ועקרון השוויון והאינטגרציה.

כיום, משרד החינוך משנה את גישתו ומעביר את הסמכות מידיו: טרמינולוגיה זו כוללת מונחים כ"ביזור", "ניהול עצמי", "מימון ממקורות עצמיים", "העצמה", ו"בחירה", "בית-ספר אוטונומי", "אני מאמין בית-ספרי" ו"אחריות". ביטויים אלה נשזרו בשפה חדשה שבה ההתייחסות לבתי-הספר הינה כאל מרכזים "נותני שירותים", התלמידים והוריהם הם "לקוחות" והחינוך הינו שירות המסופק על-ידי בתי-הספר שעליו מנגנוני השוק וחוקי הביקוש וההיצע.

אני חושבת, שמכאן מגיע שינוי מאוד משמעותי בתפקיד המורה. ברגע, שאנו, המורים, נותני שירות. ה"לקוח" חייב להביות מרוצה, ו"הלקוח תמיד צודק" (The customer is always right); ומי הוא הלקוח? לא תמיד התלמיד, לרוב זה ההורה. נקודת מבט זו, יוצרת מורים מרצים וגוררת הורים ביקורתיים כלפי המערכת, כלקוחות הדורשים את השירות הטוב ביותר. לעיתים נעשות פעולות, לא הוגנות, לא חינוכיות ולא צודקות, העיקר שהלקוח לא יתלונן ויצא מרוצה.. לעיתים, האמת לא נשמעת במלואה, כי היא אינה לשביעות רצון הלקוח. יתירה מכך, המורים לעיתים חוששים לנקוט בפעולות חינוכיות משמעותיות ותהליכי עומק. עדיף להגיע הביתה "בשקט".

מאידך, נוצרת תחרות בריאה בין מורים ובין בתי ספר להעניק את השירות הטוב ביותר לתלמידים ולהוריהם, על מנת שיהיו מרוצים ויישארו בבית הספר. לא אחת נשמעת מיפי ההורים האיום: אני אעבור בית ספר. וישנם בתי ספר שחוששים מאיום זה (אם ה"תקן" שלהם לכיתה "מדויק") והם יעשו כל שביכולתם שהתלמיד לא יעזוב את בית ספר. האם המצב נכון ותקין? תלוי בנקודת מבט המתבונן. מדיניות בחירת הורים מעמידה במרכזה, מצד אחד, ערכים ליברלים המעלים על נס את האידיאלים של אוטונומיה, מימוש עצמי, ופלורליזם, ומצד שני, ערכים תועלתניים - המדיניות אמורה להביא לשיפור תפקודה של מערכת החינוך ולעליה בהישגי התלמידים. פלורליזם חינוכי  - ביטוי להעמדה של תכנים שונים במרכז הפעילות החינוכית כלימודי טבע, טכנולוגיה ומחשבים; ופלורליזם פדגוגי - בחירה מבטאת העדפה של שיטות לימוד שונות כגון למידה פעילה, חקרנות ולמידה שיתופית.

# data[].attributes.headline
סונדוס מחאמיד

# data[].attributes.subject
סונדוס מחאמיד

# data[].attributes.body
הרפורמה בחינוך עוברת תהליכי שינוי רבים שמנסים להתאים את המערכת החינוכית עם השינויים האחרים בחברה. אחד מהרעיונות החשובים בהם נקטה המערכת בהתאם לתיאורית שהחליפו את הקולקטיביזם לאנדבידיואליזם ומכאן המעבר אל השמת הפרט במרכז וכל הגירויים במערכת מסביבו ולשרתו עם זה בא הצעד של בחירת הורים שממנו בחירתם את המוסד בו ילמד בנם. ההורה בוחר לילד מוסד או בית ספר שהוא רואה בו "מתאים" ,"טוב" ועונה על הדרישות והמובנים של המשפחה. אבל השאלה העולה עד כמה זה מועיל?! מחד, ההורה מקבל ונותן לילדו א החינוך בו הוא מאמין ומצדיק אותו ועוד כי הילד יוכל להתחבר ולקבל חינוך שווה עם שאר הילדים וזה מוריד את הפערים החברתיים ומוביל לאינטגרציה על ידי כך שאין לחסום ילד לקבל חינוך שהוריו רואים בו בעל איכות ומתאים להם. אך מאידך, לדעתי זה מוביל בו זמנית לתהליך הרחבת הפעים כך וכל הורה יבחר להיות עם השכבה החברתית הדומה לו וזה דווקא מרחיב את הפער והעניים נשארים עם האוכלוסייה שלהם והעשירים נשארים עם האנשים הדומים להם וזה להפך מוביל לעד פער.  .

בעבר בתורי ילד ותלמיד הייתי מקבלת חינוך שהעירייה היא זו שבוחרת בשבילי בהתאם למקום המגורים הרבה זמן הוריי היו נלחמים לשנות את בית הספר ולהחליפו בבית ספר אחר אך לא הצליחו ולכן היו נאלצים להעביר אותי לבית ספר פרטי על מנת לקבל חינוך טוב במקום הבית ספר הציבורי שהיה קרוב למקום המגורים שלי והיה מלא בהפרעות, בעיות משמעת והישגים נמוכים בשל האוכלוסייה. ובכך היה על מנת לקבל חינוך "מתאים" כביכול יש לשלם הרבה כסף וזה לא קל לעובד מדינה פשוט כמו אבי. היום זה כבר נראה אחרת הרפורמה כאשר צעדה הצעד הזה כך ונתנה להורים לבחור מסגרת לבניהם היא אפשרה להם לקבל חינוך מתאים לפי ההבנות של כל הורה.

אני כהורה זה נראה לי טוב כך ואני זו הבוחרת לבנים שלי חינוך מתאים ונראה לי טוב ותואם עם הדברים בהם אני מאמינה.

אך כמורה זה מעלה שאלות בפניי מחד, זה מקל עלי להתנהג ולהתבונן באנשים שהם בחרו במערכת הזאת והם מאמינים בה וכמובן זה יותר מביא ומוביל להגמונית ופחות להטרוגניות, כי התלמידים בכיתה שלי ואולי בבית הספר שלי התלמידים מאופיינים בדמיון וזה לדעתי מוביל לבידול ולפער חברתי.

לסיכום, לכל תהליך חדשני יש את היתרונות והחסרונות משלו ואין שינוי אחד שמוביל לתהליך חברתי מושלם. ובכך יש לשקול כל שינוי אם היתרונות שלו יותר מהחסרונות שלו. ואז עם כל החסרונות הקיימות בבחירת הורים עדיין התערבות הורים כתהליך רחב שמכיל בחירת הורים הוא התקדמות במערכת החינוכית.

# data[].attributes.body
עליכם לעשות כאן רפלקציה על המפגש

# data[].attributes.headline
אני חושבת שתוכנית הר

# data[].attributes.body
אני חושבת שתוכנית הרפורמה שמטרותיה החינוכיות חברתיות של צמצום פערים חברתיים ולימודיים בין הילדים השונים על רקע  עדתי, כלכלי, ועיצוב זהות ישראלית אחידה חשובה מאוד בחינוך של ילדנו. כמו כן האינטגרציה שמגשרת על הפערים החברתיים הכלילכליים והעדתיים. אך יחד עם זאת היא צריכה להיעשות בשילוב משכיל של אוטונומית האינדבידואל כמו רצון בחירת ההורים את המוסד החינוכי שבו ילמד ילדו.
לדעתי חשובה מאוד היכולת של ההורים לבחור את הזרם או המוסד החינוכי שבו הם רוצים שילמדו ילדיהם על מנת לספק להם את החינוך הטוב ביותר עבורם. כתלמידה בתיכון וגם כיום אני רואה זאת שלא נותנים מקום ביטוי להורים ולאוטונומיה של הילדים. מתבצעת חלוקה  למגמות שמפלגת בין התלמידים ומדגישה את הפערים הסוציואקונומיים והלימודיים. אומנם כולם חוברים יחד בהפסקות ובפעילויות משותפות בבית הספר אך תחושת הפילוג מורגשתמאוד. אני כן חושבת שצריכה להיות תוכנית שמתאימה לכל תלמיד על פי רמת יכולתו ולקדם את הילד למצוינות והישגים לימודיים, אך יחד עם זאת לדעתי לא צריכה להיות הפרדה כל כך מבדלת ומורגשת על מנת לא ליצור לילד תווית.