# data[].attributes.headline
Niviaq Korneliussens tale ved Nordisk Råds Litteraturpris

# data[].attributes.subject
Niviaq Korneliussens tale ved Nordisk Råds Litteraturpris

# data[].attributes.body
Nu skal I vende blikket udad fra Blomsterdalen til den politiske kontekst, som den også indgår i. Da Niviaq Korneliussen modtog Nordisk Råds Litteraturpris i 2021, var hendes efterfølgende tale i høj grad et aktivistisk opråb til det grønlandske selvstyre. I skal sammen se videoen i artiklen. Bagefter skal I diskutere følgende:

1. Er Blomsterdalen skrevet til et dansk eller et grønlandsk publikum? Tror I, at begge læsergrupper får det samme ud af romanen?

2. Hvorfor er det relevant for os at læse Blomsterdalen? Er det overhovedet relevant?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Øjnene på de fremmødte gæster i Skuespilhuset blev våde. Meget våde.

Det skete under den sidste takketale, da Nordisk Råds priser blev uddelt i København i aftes.

I romanen følger man en ung kvinde de sidste måneder, inden hun begår selvmord. Og de mange selvmord i Grønland var netop hovedtemaet for Korneliussens takketale:

Har du brug for hjælp?

Har du selvmordstanker, kan du ringe til Livslinien på 70 201 201. Er det akut, skal du ringe 112. Læs mere hos Livslinien.

- Jeg har skrevet talen til børn og unge derhjemme. I er grunden til, at jeg har fået denne her pris. Vi har den højeste selvmordsrate i verden, sagde hun og fortsatte:

- Vi har et system, der svigter jer gang på gang, når I allermest har brug for hjælp. De fralægger sig ansvaret - et ansvar, der bliver pålagt jer. Selvom I ikke ved, om I kan holde natten ud. Denne her er til jer, der kan finde styrken til at leve en ekstra dag. Fordi I håber, at dagen i morgen bliver bedre. Og at der måske denne gang er nogen til at tage vare på jer, lød det blandt andet fra 31-årige Korneliussen.

Udover at følge hovedpersonens deroute har hvert kapitel i bogen korte tekster om selvmord, som tæller ned fra 45, som er det antal selvmord, der blev begået i Grønland i 2019.

Ikke desto mindre fik sidstnævnte en heftig kritik med på vejen fra Korneliussen, der indledte sin tale således:

- Jeg forsøgte at skrive en tale til mit lands ledere, men det er jo som at snakke til en mur. Og det er jeg færdig med.

'En smertelig rå fortælling'

Niviaq Korneliussen fik tildelt prisen, fordi hendes roman begejstrede juryen med en "levende intensitet".

Niviaq Korneliussen

Født i 1990 og opvokset i den sydgrønlandske by Nanortalik.

Bor i dag i Nuuk.

Debuterede i 2014 med romanen 'Homo sapienne', som blandt andet handler om LGBT+-miljøet i Grønland.

Romanen blev nomineret til Nordisk Råds litteraturpris 2015, er opført som teaterstykke og er ved at blive filmatiseret.

Hendes anden roman, 'Blomsterdalen', udkom i 2020.

Desuden lød juryens motivering således:

"Det stærkt rørende værk giver indblik i grønlændernes liv i dag og de traumer, der stadig sætter dybe spor i hverdagslivet. Det er en smuk, men også smerteligt rå fortælling."

"Døden for egen hånd er hele tiden den unge hovedpersons ledsager, men på trods af dette mørke stråler romanens kærlighedsspor af lys og ømhed."

'Blomsterdalen' er udkommet i Danmark, hvor den har fået flere femstjernede anmeldelser. Romanen er desuden til Politikens , Montanas og Kritikerprisen.

Filmpris til danske 'Flugt'

Der var også hæder til flere danske navne, deriblandt Jonas Poher Rasmussen, som har skrevet og instrueret animationsdokumentaren 'Flugt'.

Nordisk Råd-priser 2021

Nordisk Råd uddeler hvert år en række priser for at synliggøre det nordiske kultursamarbejde og øge interessen for litteratur, sprog, film og musik fra de nordiske lande. Alle vindere modtager prisstatuetten Nordlys og 300.000 danske kroner. Litteraturprisen er den ældste af priserne og blev uddelt første gang i 1962.

I år gik priserne til:

Børne- og ungdomslitteraturprisen: Elin Persson, 'De afghanska sönerna' (Sverige)

Filmprisen: Jonas Poher Rasmussen, 'Flugt' (Danmark)

Musikprisen: Eivør Pálsdóttir (Færøerne)

Miljøprisen: Den store klimadatabase (Danmark)

Litteraturprisen: Niviaq Korneliussen, 'Naasuliardarpi' (på dansk: 'Blomsterdalen') (Grønland)

Han kunne gå hjem med Filmprisen, og dermed har han sikret sig endnu en prestigefuld pris til samlingen.

Filmen bygger på historien om Amin, der som mindreårig kom til Danmark fra Afghanistan som uledsaget flygtning. Jonas Poher Rasmussen er ven med Amin og mener, at Amins historie er meget nordisk, fortalte han i sin takketale.

- Amins historie om flugt er for mig en meget nordisk historie, fordi den handler om tillid, som er en gennemgående nordisk værdi. Tillid til systemet, til hinanden, mellem venner og til en mindreårig, uledsaget flygtning, sagde han og fortsatte:

- Vi stoler på hinanden, og vi tror på, at når vi giver noget til hinanden, så kommer det igen. De værdier har givet Amin mulighed for at være flygtning til at være et menneske. Og de værdier er under pres i de her år.
Se Jonas Poher Rasmussens takketale her:

# data[].attributes.attachment_link.title
Grønlandsk forfatter skriver historie med selvmordsroman og revser politikerne i takketale ved prisshow

# data[].attributes.attachment_link.description
Øjnene på de fremmødte gæster i Skuespilhuset blev våde. Meget våde. Det skete under den sidste takketale, da Nordisk Råds priser blev uddelt i København i aftes. I romanen følger man en ung kvinde de sidste måneder, inden hun begår selvmord.

# data[].attributes.body
Læs uddrag nr. 4 fra Blomsterdalen
Efter Guujuns begravelse rejser fortælleren tilbage til Danmark. Maliina og hun har slået op, og langsomt falder alting fra hinanden for fortælleren.

Hvordan hænger indlandsisen sammen med fortællerens sindstilstand?

Hvorfor bliver naturen brugt på denne måde?

Hvordan tror I, det ender for fortælleren? Hvor hører hun til henne?

# data[].attributes.headline
Fjeldgængerens hule i Ravnefjeldet, Grønland

# data[].attributes.subject
Fjeldgængerens hule i Ravnefjeldet, Grønland

# data[].attributes.body
Læs uddrag nr. 1 af Blomsterdalen
Fortælleren er i sin barndom ude at gå en tur med aanaa (sin bedstemor), som viser hende en hule oppe i Ravnefjeldet.

Hvad er en 'fjeldgænger'? Slå det evt. op på Den Store Danske

Hvilke mennesker nævner fortælleren, som eksempler på folk, der er gået til fjeldet? Hvad har de tilfælles?

Hvorfor tror I at lige netop fjeldgængeren er et motiv, som romanens fortæller identificerer sig med? Hvad siger det om fortælleren?

# data[].attributes.location_name
Aarhus Universitet, Nordre Ringgade, Aarhus C

# data[].attributes.headline
Studiestart på antropologi, Aarhus Universitet

# data[].attributes.subject
Studiestart på antropologi, Aarhus Universitet

# data[].attributes.body
Læs uddrag nr. 2 af Blomsterdalen
Fortælleren flytter fra Nuuk til Aarhus for at læse antropologi. Hun savner sin kæreste Maliina og har svært ved at falde til i Danmark.

Hvordan oplever fortælleren mødet med de danske studerende?

Hvordan oplever I at læse om fortællerens møde med sine danske medstuderende? Bliver I provokerede? Kan I genkende jer selv i situationen?

Fortælleren kalder sit kollegieværelse for "sin hule". Hvad får det jer til at tænke på?

# data[].attributes.body
Læs uddrag nr. 3 fra Blomsterdalen
Fortælleren besøger sin kæreste Maliinas familie i Tasiilaq, Østgrønland i forbindelse med begravelsen af Maliinas kusine Guuju, som har begået selvmord. I uddraget går fortælleren en tur på kirkegården.

Kig nærmere på dette citat:

"Mellem den store sø og bjergkæden, er der en sø lige så stor som den, og jeg kan ikke engang forestille mig, hvordan det ville føles at være derinde, hvor langt aanaa gik, om hun følte ligesom mig, om hun også forsøgte at forevige alle øjeblikke, om jeg overhovedet ville vende tilbage igen, hvis jeg drog videre derind. Først der går det op for mig, at fjeldene er præcis som de var dengang, aanaa gik her, at aanaa har set den nøjagtig samme udsigt, som jeg ser nu." (Korneliussen, s. 217)

Tænk tilbage på uddrag 1. Hvordan skal vi forstå fjeldene fra dette citat i lyset af dem? Kan vi forstå 'fjeldgænger'-motivet som andet end udstødt/selvmorderisk efter dette citat?

Kig nærmere på dette citat:

"Gravens farver er organiseret, så de røde plastikblomster står ved hjertet, de pink for enden af graven, og de hvide plastikblomster rundt om det hele [...] Jeg tager nogle skridt tilbage og ser på hende, så op, op, op til fjeldene, hvor Blomsterdalens ægte blomster springer ud om sommeren." (Korneliussen, 219f.)

Hvilken kontrast opstår her? Hvorfor fremhæver fortælleren denne kontrast?