# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה \רחל- בתאל מלכה

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה \רחל- בתאל מלכה

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הוא פגישה חצי פגישה של רחל.

בחרתי בשיר הזה כי מתואר בו מצב שיכול לקרות לכל אחד ביום יום. בעצם מתואר בשיר מפגש מבטים בין שני מכרים שגרם לסערת רגשות של אושר וכאב אצל הכותבת. אותם רגשות העולים בה גורמים לה להתרגשות ובו זמנית לכאב שמאיים עליה כמו ים שמאיים להציף ולהטביע. בעצם מעבירה לאורך השיר דימויים לים ותיפקודו כמו תיפקוד הלב, תיפקוד הרגשות שמציפים אותה.
בחירתי בשיר נובעת בעיקבות התחברות אליו, כי קרה לי מקרה דומה שפגשתי דמות כל שהיא שהציפה בי רגשות שלא רציתי לזכור, וניסיתי לשכוח אבל אותו מפגש שבר הכל, ובעצם הכותבת מתארת את זה בצורה כל כך טובה למצב בו אני הרגשתי גם שראיתי מישהו ונזכרתי בכאב שניסיתי להדחיק.

בחרתי בתמונה הזאת שמראה את השובר גלים. בעצם להראות את אותו שובר גלים כמה שהוא גדול וכמה חזקים היו הרגשות שלה שיכלו לשבור אותו שזה מטורף

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה / רחל - גילי

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה / רחל - גילי

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הינו פגישה חצי פגישה מאת רחל המשוררת. כבר מהשיעור הראשון הרגשתי שאני מאוד מתחברת אליו ולכן קל לי ללמוד אותו.הרגשתי שהחיבור שלי לשיר מאוד עמוק כיוון שהוא העלה בי אסוציאציות של מערכות יחסים קודמות שהיו לי.ההרגשה שלא משנה כמה בן אדם יכול לתכנן תוכניות,ולקבוע דברים,תמיד ישנו סיכוי שבסופו של דבר הצלחת תתהפך וכל התוכניות יהרסו.השיר מתקשר לי להמון חוזק נפשי,לגורל.אהבתי מאוד בשיר את ההקשרים הברורים לעולם המים,ותוספת מעניינת שלי לפרשנות הזו היא שבמערכות יחסים כוזבות למיניהן,בוכים המון,ומים הם ילק מאוד מרכזי בשיר.

השיר שהתקשר לי הוא broken  hearted girl של ביונסה,שגם הוא מדבר על לב שבור שמנסה להתגבר אבל בשנייה שנזכרים באהוב שלנו הוא רוצה לאהוב מחדש.
https://www.youtube.com/watch?v=JXmUYdOVJtc

# data[].attributes.headline
"פגישה חצח פגישה" / רחל - איתי ספרוקט

# data[].attributes.subject
"פגישה חצח פגישה" / רחל - איתי ספרוקט

# data[].attributes.body
השיר בו בחרתי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה ה-20 שנלמדו בכיתה הוא ״פגישה חצי פגישה״ אשר נכתב על ידי רחל המשוררת.

אני מתחבר עד מאוד אל המסר המועבר בשיר, ומראה לנו עד כמה שנעמוד איתן אל מול רגשות שניסינו להדחיק, ברגע הקצר ביותר, המהיר ביותר בו נתקל ונפגושן-הכל יהרס כאילו לא היה ויחזור לנקודת השבירה.

אני חושב שהשיר מעביר לנו הקוראים הן נקודת מבט רגשית ורומנטית והן רגשות אהבה אפלטוניים. בין אם מדובר באהבה מהעבר, או אדם שהיה קרוב אליך, כל אחד יכול להתחבר לשיר הזה. כך גם אני וזו הסיבה לבחירתי.

השיר בו בחרתי אשר מזכיר לי את שירה של רחל ״פגישה חצי פגישה״ הוא השיר ״אל תלכי מכאן״ (או בגירסתו המקורית בצרפתית "Ne Me Quitte Pas" שנכתב על ידי ז׳ק ברל הבלגי) שתורגם על ידי נעמי שמר. בחרתי בגרסא המבוצעת על ידי יוסי בנאי. אני חושב שהשיר הוא מעין המשכיות של ״פגישה חצי פגישה״, בעוד בשיר הראשון רחל מדברת על הפגישה המהירה שקרתה, שיר זה מרגיש כהמשך הטבעי בו מבקש הזמר ״אל תלכי מכאן״, וקורא לה להישאר.

השיר השני מרגיש לי מעין כניעה לרגשות שהוצפו מחדש לאחר המפגש הקצר, והתחנונים של ברל שתישאר כאן, איתו.

‏https://youtu.be/kGhYUzyiEyM

נשלח מה-iPhone שלי

אזור קבצים מצורפים

תצוגה מקדימה של סרטון ה-YouTube ‏אל תלכי מכאן - יוסי בנאיאל תלכי מכאן - יוסי בנאי

# data[].attributes.headline
שירי אמי והנחל\אורי צבי גרינברג- אלי יעקבסון.

# data[].attributes.subject
שירי אמי והנחל\אורי צבי גרינברג- אלי יעקבסון.

# data[].attributes.body
השיר שאני בחרתי הוא שירי אמי והנחל הנכתב מאת אורי צבי גרינברג.
בשני הבתים הראשונים של השיר מתוארת תמונה אידילית של אמו של המושרר שוחה באגם. דמות האם מתוארת כאלוהית, אדומת שיער וחושנית. האגם והסביבה בהן היא שוחה מטונימיים אליה. ישנו תיאור עז של צבעי לובן עורה ואודם שערה, על רקע צבעי האגם והפירות.
בבית השלישי התמונה האידילית נפסקת ומתואר המציאות אשר קרתה בשואה לאימו.
הסיבה שאני בחרתי בשיר זה, היא מפני שהצלחתי להתחבר לאופן בו הוא תיאר את סערת הרגשות שהוא הרגיש, שזהו בעזרת צבעים. אצ"ג לא בחר בדרך קונבנציונלית לתאר את רגשי הגעגוע והפסטורליה כנגד הרגשות שעלו בעקבות זוועות השואה, אלא בחר להשתמש בצבעים.
כאשר אני נמצאת בסערת רגשות אמיתית וכנה החושות המתחוללות בתוכי לא באות לידי ביטוי בצורת מילים, אלא שעולים מול עיניי צבעים שונים ושאר החושים שלי מתעוררים לחיים.
בעזרת השימוש בצבעים אני מצליחה להכנס לאווירת השיר ואני מרגישה שנוצר לי אליו קשר שונה ומיוחד.
תמונה שהזכירה לי את השיר היא תמונה שצייר מונה. התמונה מוצגת במוזאון בה התמונות הגדולות תלויות על הקיר אל מול המבקרים. כשראיתי את התמונות האלה הצלחתי להבין בקלות איזה אווירה הצייר ניסה להעביר ומשום כך הרגשתי גם אליה חיבור גדול. לתמונה קוראים Water Lilies.

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה/ רחל - טל קובלר

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה/ רחל - טל קובלר

# data[].attributes.body
השיר הזה תמיד גרם לי צמרמורות.
הצלחתי להתחבר לשיר בצורה יוצאת דופן לדעתי.
השיר הזה משאיר אותי מאושר אבל גם עצוב בכל פעם שאני שומע אותו או חושב עליו לעומק.

מדובר על סיפור קשה של אהבה לא ממש מוצלחת. התחושות שעוברות בי בזמן קריאה הן ממש בלתי מתוארות ואני לא בטוח שאני יכול להסביר בכלל את המצב הזה של רגשות מעורבים שאני חווה כל פעם אחרי שמיעה חוזרת שלו.

למרות המקצב הנהדר והאווירה הכיפית שהעיבוד המוזיקלי משרה אני חושב שלשיר יש צד קצת אחר שאותו אני מרגיש יותר..

בתור שיר נוסף בחרתי בשיר Through the valley של Shawn James בעיקר בגלל שהשיר הזה משאיר אותי באותה תחושה מעורבת כמו השיר של רחל

https://www.youtube.com/watch?v=AtHubsyGD8w

# data[].attributes.attachment_link.title
יוני בלוך - אולי זה אני - 04 - לוט מילים

# data[].attributes.attachment_link.description
השיר הרביעי מתוך אלבום הבכורה של יוני בלוך לוט מילים:ברק פלדמן לחן: יוני בלוך אלבום:אולי זה אני לוט לא יכולתי להעלות על הדעת שתשכח אותי מהר כל כך לוט יש עדיין שאלות שעולות בי לפעמים מה קרה לפני שנים איך הלכת לא חשבת לעצור ברחת לא הבטת לאחור לראות אותי

# data[].attributes.headline
מיכאל רוכברגר 

# data[].attributes.subject
מיכאל רוכברגר 

# data[].attributes.body
השיר שהכי התחברתי עליו מבין השירים הוא "פגישה חצי פגישה"/רחל המשוררת
בגלל החוויה האישית שלי עם מפגש פתאומי עם אדם אהוב לשעבר ואני יכול לשחזר לעצמי את הרגעים האלו ורחל מצליחה לתאר אותם בצורה מאוד אמיתית .
את הרגע הזה של הפגישה שלא מרגישה אמיתית ולא מרגיש שאתה באמת ניפגש עם האדם הזה כי אחרי שהוא היה קרוב אלייך ואז מתרחק בצורה שאתה לא היית רגיל אליה ההרגשה שיש כשאתה פוגש אותו מרגישה מרוחקת ומרגיש מזוייפת כי אתה לא ניפגש עם אותו האדם שהכרת פעם אתה ניפגש עם גירסא שונה ומוזרה ורואה צדדים שלא ראיתה קודם וזה נותן הרגשה שהאדם שמיולך הוא זר. לכן אפילו שהפגישה מתקיימת ההרגשה היא מרוחקת מהאדם ומהסיטואציה ומההווה ובסוף הפגישה נישאר רק צהזיכרונות שהיו  לכם פעם ביחד ןצריך לקבל את המציאות הזאת .

השיר שישר הייתה לו אסוציאציה אליו הוא "לוט" של יוני בלוך

# data[].attributes.headline
האמנם- שרון רוזנפלד

# data[].attributes.subject
האמנם- שרון רוזנפלד

# data[].attributes.body
השיר האהוב עלי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה ה20 הוא השיר האומנם מאת לאה גולדברג.
השיר נכתב בקופה הנוראית של השואה אך גולדברג בחרה לראות את המציאות בצורה אופטימית יותר ומראה את החוזק שלה להתמודד עם כל הקשיים כדי לחזור לחייה הרגילים למרות שיהיו קשיים בדרך אך היא תוכל לחזור מהיופי ומפשטות החיים. נורא התחברתי לחלק זה מכיוון שסבתי גם הייתה במלחמת העולם השניה ושהייתי קטנה היא כל הזמן סיפרה לי על הרצון שהיה לה לחזור לחיים הרגילים למרות שהיא ידעה שהיא לא תחזור לאותה המציאות שהיא הייתה רגילה אלייה ולמדתי ממנה להיות אופטימית ולא לוותר שקשה לי.
רצונה של גולדברג לחזור לחייה הרגילים באים ליידי ביטוי בחמש החושים שעזרו לי להתחבר יותר לשיר ולחוש אותו, להרגיש את ההזדהות עם הנופים ועם החוויות שעברה גולדברג.
השיר נורא משמעותי ונותן אופטימיות וחוזק לרגעים הקשים בחיים ושצריכים להנות מהיופי ומהפשטות של רחל וללמוד ממנה.
בחרתי בתמונה זו מכיוון שרואים בתמונה הר מתחת לעננים, ההר מציין את קשייה של גולדברג ואת העלייה שהיא עוברת אך שהיא מצליחה להגיע לפסגה ולהצליח בקשייה (כלומר הירידה). העננים מראים את האור בשולי הענן ואת תמונת הטבע המתוארת בשיר.

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.body
שיר זה הוא האהוב עליי ביותר בגלל מספר סיבות, ביניהן בגלל שהשיר הוא שיר שאפשר וכיף לשיר אותו ולכן אני נהנה ממנו כל- כך. השיר מאפשר לי לזכור אותו בקלות.
השיר הזה הוא שיר שאני אוהב גם בגלל שבילדותי נהגנו לשיר אותו בנוסף ל"אני גיטרה", "השוטר אזולאי" וכמובן איך אפשר בלי כוורת ודני סנדרסון ולכן השיר הזה מתקשר לי מאוד לילדות.

השיר הנוסף שבחרתי לקשר אליו הוא "איך זה שכוכב" שגם אותו כשאני שר הוא עושה לי טוב וכיף בלב, קל לשיר אותו והוא מתקשר לי ישר לילדות לנסיעות בדרכים אם זה לדרום או לצפון, השיר הזה מזכיר לי את המשפחה.

סער גרין

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מוזיקה ישראלית

# data[].attributes.attachment_link.title
מתי כספי - איך זה שכוכב

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה/ ירדן אריה 

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה/ ירדן אריה 

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר זה כי הוא שיר מוכר ומובן מאוד. אחרי שלמדנו אותו  אני מבינה את השיר טוב יותר כך שזה יעזור לי בעבודה עצמה איתו.

פגישה של שני אנשים שהכירו כביכול בעבר הכאב שיש לאחד מבני הזוג

מסופר בשיר על פגישה מחד ועל הרגשות של האישה בשיר מאידך.

"ושוב הציף הכל" מספר ומתאר את הדמעות שלה והרגשות שלה כמה שקשה לה לעצור הכול ופשוט להיתפרק

פגישה חצי פגישה - לא ידוע אם זאת היה פגישה מתוכננת ואם הם באמת דברו אולי זה היה חילופי מבטים מבט אחד מהיר - פה מודיעים לנו שהם רק היסתכלו אחת על השני מהר

קטעי ניבים סתומים זה די - כל השיחות הקטנות הchet chat

מאוד היתחברתי לשיר הוא מספר סיפור אהבה קטן בדרכו שלו עם סוף עצוב .

בתמונה יש שני אנשים הגבר עם הגוף אחיינו אך מסתכל אל האישה האישה עם הגב אלינו ומסתכלת אל הגבר כך שזה פגישה אך לא פגישה של ממש רק "חצי פגישה"

# data[].attributes.headline
האומנם - שרון רוזנפלד

# data[].attributes.subject
האומנם - שרון רוזנפלד

# data[].attributes.body
השיר האהוב עלי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה ה20 הוא "האמנם" שנכתב על ידי לאה גולדברג.
בחרתי בשיר זה מכיוון שהוא שיר עוצמתי ומרגש ומתאר את תקופת השואה. לא מתאר חוויה נוראית אלא מראה את התקווה שלה ואת האופטימיות לעבור את המלחמה הנוראית ולחזור לחיים שהיא רגילה אליהם ואוהבת לחיות בהם.
אני נורא מתחברת לשיר מכיוון שזהו שיר שמשקף את החיים האמיתיים ומראה שאפשר להתמודד עם קשיים ושלא צריכים להיכנע ועדיף להיות אופטימיים ובסוף הכל יסתדר, התחברתי גם נורא לחלק זה מכיוון שסבתא שלי הייתה במלחמת העולם השנייה ובילדותי כל הזמן ספרה לי שהיא העדיפה להיות אופטימית ולהתמודד עם הקשיים למרות הכל.
עוד סיבה שהתחברתי לשיר היא הניגוד בין העתיד להווה שמוצג לנו באמצעות תיאור הטבע

# data[].attributes.body
השיר האהוב עליי מבין השירים הוא "פגישה חצי פגישה" של המשוררת רחל, מכמה סיבות; הסיבה הראשונה היא הכי שטוחה שיש והיא שהוא דיי קצר, ואני עם כל ההערכה והאהבה שלי לאומנות ולשירה בפרט, אני דיי עצלן ולכן שיר קצר תמיד בא לי טוב בעין. הסיבה השנייה והיא גם הסיבה החשובה היא שהשיר מתקשר חזק לשתי חוויות אישיות אחת של אמי ואחת שלי, אמנם הן מעט שונות מהסיטואציה בשיר אך השיר ללא ספק מזכיר לי אותן - נעימות או לא נעימות ככל שיהיו, אני בסופו של דבר שמח שהן קרו ובנו אותי ואני ממשיך "לשתות מהן לרוויה".

בחרתי להוסיף בתור קטע אומנותי נוסף שיר של להקה שאני אוהב, "the angelcy", והוא מזכיר לי גם את שתי החוויות שמזכיר לי השיר "פגישה חצי פגישה", וגם כמה ניואנסים מהשיר עצמו, שאני מוצא אותם מאוד חיוביים :)

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה/ מרסל שביטה

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה/ מרסל שביטה

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר "פגישה חצי פגישה" מאת רחל. השיר מתאר פגישה בין המשוררת לאהובה אחרי שנפרדו. שהיא לא פגישה מתואמת אלה פגישה מקרית, לכן מתוארת כחצי פגישה. אבל היא מספיק ארוכה כדי לעורר את הרגשות הישנות ולהזכר ברגעים הטובים והרעים איתו, למרות שהיא מנסה לדחות את הרגשות האלה.

התחברתי לשיר הזה כי הוא קליל ומובן, והוא מתאר מצב שרוב, אם לא כל האנשים עוברים בו לפחות פעם אחת בחייהם. מצב שמנסים לשכוח בו מישהו אבל הזכרונות חוזרות בזמן ומקום לא צפויים ואין דרך לעצור אותם.

תמונת הסערה עם קרני שמש באמצע מסמלת לי את השיר בדרך הכי טובה. אני חושב על התמונה כאילו שהעץ הוא הדוברת והסערה היא הרגשות שלה כלפי אהובה. העננים מסמלים את הזכרונות והרגשות הרעות בזמן שקרני השמש הם הזכרונות והרגשות הטובים. והדוברת רואה את שניהם ועומדת בבהלה כעץ תקוע בארץ.

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר "ירח" של נתן אלתרמן. השיר מתאר בפירוט רב נוף יום יומי של מבט אל העיר בלילה.אני מתחבר מאוד לתיאור זה, כי גם אני אוהב למצוא יופי בנופים יום יומיים, למרות שאינם עוצרי נשימה כמו שמורת פליטביצה בקרואטיה ולא מרשימים כמו פסגות האוורסט, אני סבור כי מצוי בכל שטח פתוח יופי משלו. אלתרמן מוסיף תהיה לגבי שלומם, מה שמתחבר לחשש שלי בעקבות צפייה באזור מגורי ולמידה על התוכניות העתידיות הצפויות לו (בפרט השכונה שאני גר בה והוד השרון, ובכלל אזור המרכז, מדינת ישראל והעולם כולו).אני חושש כי אנחנו הורסים את היופי הנמצא באיזורנו בצורה בלתי הפיכה, וללא כל התחשבות בדורות הבאים. יש בחיים יותר מאשר גוש בטון לגור בתוכו ולסוע עליו לעבודה, וכשלא שומרים על אותם דברים מקבלים מגדלים מנוכרים וערי שינה, שמשמשות כמושא לבדיחות למרות שבעיני הן אמורות לגרום לעצב ולשמש כאזהרה לעתיד, אזהרה ממנה אנחנו מסרבים, באנוכיות, ללמוד.

התמונה שבחרתי בה היא תמונה שצילמתי מאחורי ביתי הישן במושב נווה ירק. התמונה צולמה בחורף, מזווית שבה לא רואים את בתי השכנים, הנמצאו במרחק מטרים בודדים משולי הצד השמאלי של התמונה. זו תמונה שנעים לי להיזכר בה (ומשמשת עד היום כשומר המסך שלי), ומבטאת בעיני את משמעות השיר-מציאת יופי בנוף שנראה לנו בנאלי ויום יומי.

# data[].attributes.headline
האמנם/לאה גולדרג - יעל זייפר

# data[].attributes.subject
האמנם/לאה גולדרג - יעל זייפר

# data[].attributes.body
השיר האהוב עלי משירי המחצית הראשונה של המאה ה20 שלמדנו  הוא "האמנם" מאת לאה גולדברג. שיר זה הוא האהוב עליי מכיוון שאני אוהבת את האופטימיות והתקווה שמורגשות כאשר קוראים את השיר. התקווה המתארת את החזרה של האדם לתום ולזמן בו הוא יכול ויודע להנות מהדברים הקטנים שהטבע ועולם נותן. אהבתי בשיר את התיאור של הטבע שגרם לי להרגיש ולרצות במראות הללו. במראות שנותנים שלווה, רוגע ומנקים את הראש מכל הלחצים. אהבתי את הפירוט של גולדברג שלכל הדברים. השם של השיר- "האמנם" מציג את חוסר הוודאות של הדוברת לגבי העובדה האם באמת יגיעו ימים אלה שאנשים יוכלו להנות מהדברים הקטנים והטובים ללא דאגות?
בחרתי בשיר נוסף של Israel Kamakawiwo'ole שנקרא Somewhere Over the Rainbow המדבר גם הוא על עולם מן אוטופי שלא בטוח שניתן להגיע אליו. השיר מתאר דברים נהדרים שנמצאים "מעבר לענן" ואולי ניתן ואולי לא ניתן להשיגם. בגירסא זו של השיר מצורף גם קטע קצר מהשיר What A Wonderful World של Louis Armstrong שגם הוא מדבר על הדברים הקטנים בחיים שיש לשים לב אליהם. השיר הזה מציג אופטימיות ועולם נהדר שרק צריך להסתכל עליו ולראות את כל הדברים היפים. השילוב בין שני השירים מתקשר לדעתי לשיר של לאה גולדברג, או לפחות לחלק האוטופי והאופטימי שלו.

# data[].attributes.attachment_link.title
Israel Kamakawiwo'ole - Somewhere Over the Rainbow (with lyrics)

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה - רוניקה שמולביץ

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה - רוניקה שמולביץ

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר פגישה חצי פגישה של רחל.
התחברתי לשירה קודם כל בגלל העובדה שאני אוהבת ומעריכה את יצירותיה. רחל מצטיירת בעיניי כדמות אמיצה ומיוחדת שפעלה וכתבה בתקופה בה שלטו בשירה העיברית רק גברים (טשרניחובסקי וביאליק למשל).
השיר מעורר בי רצון לנחם את המשוררת שמבטאת בו את הגעגועים העזים שלה לאהובה.
יש בשיר טעם של החמצה וחלום שלא התגשם. אני מרגישה את הכאב והאכזבה שחווה רחל ומזדהה איתה. הפגישה המתוארת בשיר כואבת ומעלה זכרונות וגעגועים לחלום שהתחיל ולא התממש. המשוררת בונה סביב עצמה חומת מגן כדי לא להיפגע מהרגשות החזקים שסובבים אותה.
אני אוהבת את הניגודיות בשיר, ההתלבטות של רחל בין הרצון להסחף ברגשותיה לבין הצורך להגן על עצמה ולשמור את מחשבותיה ורגשותיה לעצמה כדי לא להישאב ולהיפגע שוב.
אני מרגישה עצב שרחל נותרה ללא אהבה ומתה לפני שהספיקה לממש והחלומות שהלכו והתמוססו.
הניגודיות בשיר מזכירה לי את אופיו של הים אותו אני כלכך אוהבת. הים נראה לפעמים שקט ושליו אך מסתיר סערות וסכנות בתוכו. הים הפכפך כמו החיים.
אפשר לטבוע בו, לצוף או להאחז בגלים ולהציל את עצמך.

# data[].attributes.headline
האמנם/לאה גולדברג - יוסי אבוחצירא

# data[].attributes.subject
האמנם/לאה גולדברג - יוסי אבוחצירא

# data[].attributes.body
השיר האהוב עליי מבין השירים שלמדנו מהמחצית הראשונה של המאה העשרים הוא השיר "האמנם" מאת לאה גולדברג.

השיר נכתב בתקופת השואה אך ברובו המוחלט של השיר הדוברת אינה מתייחסת לזוועות שאירעו שם, במקום זאת, היא מתארת את הכמיהות שלה לימים אחרים, בהם האדם יוכל לחיות את חייו בפשטות ו"ללכת בשדה כהלך התם"

אני בחרתי בשיר זה מכיוון שהתחברתי לשאיפותיה של הדוברת, שלא מבקשת הרבה ובסך הכל רוצה לחיות חיים פשוטים בלי הרבה דאגות. אני מאוד אהבתי את הגישה הזאת משום שאני מרגיש שבימים שלנו אנשים מרגישים שבשביל להיות מאושרים הם חייבים לעבוד בחברה מצליחה לגור בבית גדול ולנהוג במכונית מפוארת. אני לא אומר שזה מיותר לגמרי וכולנו צריכים לחיות את החיים הכי פשוטים וצנועים שאנחנו יכולים אבל אני חושב שהרבה אנשים רואים את זה בתור הדרך היחידה בה הם יוכלו ליהנות מהחיים ואני לא מסכים עם גישה זו. אני חושב שצריך לדעת ליהנות גם מהרובד הפשוט יותר של החיים(כמו שהדוברת מתייחסת לטבע בשיר).

שיר זה הזכיר לי את השיר "Imagine" של ג'ון לנון.

הדובר בשיר זה מדבר על מציאות אחרת בה הדברים שגורמים לסכסוכים ומפרידים בין אנשים אינם קיימים וכל האנשים חיים בשלום אחד עם השני. כמו בשיר " האמנם" ג'ון לנון שואף להגיע למציאות אחרת, טובה יותר בעיניו. דבר נוסף בשיר זה שהזכיר לי את השיר "האמנם" הוא המשפט בשיר”Imagine no possessions” הדובר בעצם מתאר עולם ללא רכוש דבר המייצג עולם פשוט יותר והדובר טוען שזה יביא שלום לעולם. גם בשיר " האמנם" הדוברת רוצה עולם פשוט יותר בלי "הדרכים שסמרו מאימה ומדם" בשואה.

# data[].attributes.headline
האמנם/לאה גולדברג- יעל צפתי

# data[].attributes.subject
האמנם/לאה גולדברג- יעל צפתי

# data[].attributes.body
השיר שאהבתי והתחברתי אליו ביותר הוא מבין שירי המחצית הראשונה של המאה העשרים "האמנם" של לאה גולדברג.
השיר נכתב במהלך מלחמת העולם השנייה, ומדבר על ציפייה לימים אחרים.

התחברתי לשיר בצורה יוצאת דופן מסיבות רבות.
לאה גולדברג מתארת בשיר תמונת טבע יוצאת דופן. השיר נתפס אצלי כשיר מסוג אחר, כיוון שלאה גולדברג בוחרת לראות את הזוועות בצורה אחרת. היא מחליטה להתייחס לימים אחרים, בהם הכל יהיה רגוע ושום דבר לא יכאב. האופטימיות של לאה גולדברג וצורת ההסתכלות שלה על החיים מדהימה אותי. בשיר מתוארת אישה החווה את הטבע ואת החיים בצורה החזקה ביותר והכל באמצעות שימוש בחושים, דבר שמאוד חזק בעיניי- תיאור הדברים הפשוטים בצורה כל כך חזקה נגע בי מאוד. התחברתי מאוד לזווית החדשה שלאה גולדברג מראה לנו על השואה- שלמרות כל הקשיים, יש גם חיים פשוטים, שבהם הכל רגוע, והיא בעצם מדברת לכל אחד ואחד ולא לאדם ספציפי. נוסף על כך ביצוע השיר מאוד חיבר אותי למילים וגרם לי להזדהות עם התחושות העמוקות שמתארת לאה גולדברג.

אני בחרתי בשיר "חיים פשוטים" של עידן רייכל, כיוון שבשיר הוא מתאר חיים אחרים ופשוטים מלאי שלווה וחופש בצורה מעוררת אופטימיות ותקווה, ומדבר גם הוא בגוף שני, בדומה ללאה גולדברג, דבר שגרם לי לקשר בין שני השירים.

# data[].attributes.attachment_link.description
הפרויקט של עידן רייכל - רבע לשש

# data[].attributes.attachment_link.metadata.artist
הפרויקט של עידן רייכל

# data[].attributes.headline
אופיר הורנשטיין-  פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.subject
אופיר הורנשטיין-  פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.body
אני בחרתי בשיר פגישה חצי פגישה מאת רחל, במהלך תשובתי אסביר ואפרט למה בחרתי דווקא בשיר הנ״ל.

אני בחרתי בשיר פגישה חצי פגישה מהסיבה שאני מאוד אהבתי את הדרך שהציגה המשוררת את הניגוד בין השמחה והעצב שבתוך הדוברת בשיר.
השיר מדבר על כיצד מאהבים לשעבר, החליפו מבט אחד לאחר תקופה שלא ראו אחד את השני: ״פגישה, חצי פגישה- מבט אחד מהיר״, וכאשר המבט מתרחש, לאחר תקופה מיגעת שהדוברת נסתה ליצור לעצמה מן ״סכר״ רגשי, אשר ידחיק את הרגשות החזקים שלה כלפי המאהב לשעבר, הסכר נעלם, כאילו לעולם לא היה קיים- ״ אף סכר שכחה- בניתי לי מגן, הנה היה כלא היה״
אני אהבתי את השימוש של המילה ״סכר״ על ידי רחל כשכתבה את השיר, משום שסכר הוא רק דבר זמני, הוא רק דוחק את הרגשות של הדוברת, הוא אינו יכול להעלים אותן, ומרוב הרגשות האלה שהתבצרו בסכר כאשר ראתה את מאהבה לשעבר, כל המים בנעצרו בסכר (מותונומיים לרגשות הדוברת) גאשו והשתוללו, ונשפכו כאילו אף פעם לא היה סכר.
בסוף השיר הדוברת מוותרת על הנסיון לדחוק את רגשותיה, ושותה *לרוייה* מנהר הרגשות שלה, המילה לרוייה עוזרת לנו להבין עד כמה הרימה הדוברת את ידייה בכניעה לרגשותיה, היא בוחרת לשתות ולהפנים את רגשותיה עד תום משום שהבינה, שהרגשות האלו לא ילכו לשום מקום.

עוד סיבה לבחירתי בשיר המדובר היא הלחן שלו, וביצועו המוסיקלי, אני מצאתי את הניגוד בין הלחן הרגוע לבין המילים הרציניות מעניין ומרתק, וכאשר שומעים את השיר רואים את הניגוד בין הטוב והרע שבמערכת יחסים אשר בוטא בניגודים בשיר, כמו שתיית הדוברת לרוויה מהרגשות שלה לבין בניית הסכר שלה ודחיקת הרגשות מההתחלה.

התמונה שאני בחרתי היא תמונה של סכר פגום, סכר הוא דבר עצום בגודלו שיכול לעצור מאות אלפי ליטרים של מים, אך כאשר בסכר יש פגימה כלשהי, לא משנה כמה קטנה היא, כל המבנה יכול לקרוס והמים יגאשו ויזרמו בחוזקה כאילו לא היה סכר אף פעם, וזאת היא ההרגשה שקיבלתי במהלך השיר: סכר רגשי עצום בגודלו, שנפגם באופן מניטורי כשאר ראתה הדוברת את מאהבה לשעבר, והפגימה הקטנה הזאת בסכר שברה אותו לרסיסים כאילו לא היה שם אף פעם.

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הוא פגישה חצי
פגישה מאת המשוררת רחל.

שיר זה הוא האהוב עליי מבין כל השירים שנלמדו השנה בשיעורי ספרות ובחרתי אותו מכמה סיבות.

השיר עוסק בתחושותיה ורגשותיה של הדוברת לאחר הפגישה הקצרצרה שהתחרשה בינה לבין בן זוגה לשעבר לאחר זמן רב שלא ראו זה את זה. אומנם הפגישה אינה משמעותית באורכה אלא מהווה מעין חצי פגישה אך היא עדיין בעלת מטען רגשי אדיר עבור הדוברת.

הסיבה הראשונה לבחירתי בשיר היא הרעיון והמתרחש בשיר. התחברתי מאוד עם הנושא של פגישה בין נאהבים לשעבר וההתמקדות על תחושותיו ורגשותיו של צד אחד. המשוררת מדייקת מאוד ברגשותיה של הדוברת ומראה כי לדוברת עדיין יש רגשות כלפי בן זוגה לשעבר ואפילו שמערכת היחסים נגמרה, בין אן זה באופן חיובי או באופן שלילי, עדיין צפים רגשות בעת פגישה. אני מרגיש שהשיר פונה אליי ולרבים אחרים ומראה שלמרות שההיגיון אומר להמשיך הלאה, הלב לא מתאושש לחלוטין ורגשות רבים מתעוררים וצפים על פני השטח.

בנוסף לרעיון המקורי והמעניין של השיר, התחברתי מאוד לציורי הלשון המיוחדים בשיר. אלו מדגישים וממחישים את תחושותיה של הדוברת. המחשת הרגשות המציפים את ליבה של הדוברת באמצעות מים הפורצים את הסכר ריגשה אותי וגרמה לי באמת להעריך את השיר ולהזדהות עוד יותר עם תחושות הדוברת. הרי שכל מי שחווה האהבה נכזבת בחייו מכיר את אותו הסכר וההגנה הרגשית הנבנית לאחר סיום קשר אמוציונלי ואמיתי.

סיבה נוספת לבחירתי היא העיבוד המוזיקלי לשיר. הביצוע הקליל והלחן הזורם משתלבים בהרמוניה ומשפרים זה את זה. הלחן הקליל, מנוגד למילים המרגשות אך הכבדות ויחדיו יוצרים שיר מרגש וכנה אך עדיין מהנה ובעל צד מהנה. אפשר גם ליהנות מהלחן הקיצבי וגם מעומקן של מילות השיר.

אומנם בשיר המשוררת משתמשת בסכר על מנת לתאר את חסימת הרגשות אך בעת קריאת השיר חשבתי דווקא על שובר גלים. בחרתי בשובר גלים מכיוון שלדעתי התיאור של סכר כחסימה של רגשות הוא לא מדויק מכיוון שהרגשות תמיד צפים על פני השטח. הרעיון שאפשר לעצור את הרגשות שאנו חווים הוא פשוט לא מציאותי. ולכן שובר גלים הוא הבחירה שלי, הרי זה אינו עוצר את הגלים לחלוטין אלא רק ממתן אותם.

# data[].attributes.attachment_link.title
קארעאגכעאקאד

# data[].attributes.headline
ינאי פישר- פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.subject
ינאי פישר- פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.body
בחרתי בשיר זה, מפני שהוא האהוב עלי מבין אפשרויות אלה.
לפי דעתי השיר מעביר בצורה מדויקת את הניגוד ביו היגיון לבין רגש, כאשר הדוברת פוגשת מאהב- לשעבר, לדעתי ברחוב, ומחליפה איתו מילות נימוסין חסרות פשר. ברגע זה, הדוברת מבינה שכל הזמן שהיא ניסתה להתגבר עליו ירד לטמיון, כאשר רגשותיה כלפיו גואים וגואשים מעל המחסום הרגשי שהיא בנתה. "אף סכר שכחה בניתי לי מגן/ הנה היה כלא היה"(בית שני).
בסופו של דבר מוותרת על הניסיון להתגבר עליו כאשר היא "שותה לרוויה" מן האגם שהוא היחסים בינה ובין האיש המסתורי.
הניגוד מוצג כאשר אנו יודעים שהדוברת בנתה לעצמה מחסום רגשי כדי לחסום את האדם המסתורי, אך הרגשות שלה כלפיו כל כך חזקים, שהיא נכנעת ו"שותה לרוויה" בסוף.

השיר שבחרתי לקשר לזה הוא Song for the Dumped מאת בן פולדז. בשיר זה מתאר הדובר את ניסיונו להתגבר על פרידתו מחברתו, כמו שעשתה הדוברת ב"פגישה חצי פגישה". ההבדל היחידי הוא שבסוף שיר זה אנו לא מגלים אם הוא הצליח בכך או לא. הקורא יכול רק לנחש, בניגוד לסוף של השיר של רחל, שבו אנו יודעים שהדוברת נכשלה.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ben Folds Five - Song For The Dumped [live] & Late Night with Conan end credits theme

# data[].attributes.attachment_link.description
Live on Late Night with Conan O'Brien, summer of 1998. Also, Jimmy Vivino cuts loose on the end credits theme.

# data[].attributes.headline
אריאל שביב-פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.subject
אריאל שביב-פגישה חצי פגישה

# data[].attributes.body
אני בחרתי את השיר "פגישה חצי פגישה" על ידי רחל , מהמחצית הראשונה של המאה ה20, בתור השיר האהוב עלי.

התחברתי לאופן הכתיבה שרחל בחרה ולרגשות שהשיר משדר, את הסיבות למה בחרתי בשיר זה אפרט כעת.

השיר מתאר פגישה שהיא בעצם חצי פגישה עם האהבה שלה לאחר שנפרדו, ובמשך השיר מתואר הקושי שלה לעצור את הדמעות ואת הצפת הרגשות לאחר שראתה אותו ואת הכאב שחוותה לאחר הפרידה ואת הניסיון להדחיק אותו כדי שלא יחזור ובכך מתוארות הפעולות שעשתה בעבר כדי להדחיק זאת.
הרגשות שניתן לחוש מהשיר הן הקושי להחזיק את עצמה בידיים ולחזק את המעצורים לרגשות הקודמים של אחרי הפרידה.
בנוסף אופן הכתיבה הוא קודר אך קליל בו זמנית, השימוש בדימויים ומטאפורות מדגיש את הכאב שבעצם "מסווה" תחת המאטפורות והדימויים.
סיבה נוספת למה בחרתי בשיר, כיון והשיר הולחן גם כן והלחן שלו קליל וזורם שנוגד למשמעות השיר , זאת מצא חן בעיניי.
בנוסף אני התחברתי לשיר מכיוון שהפגישה מתארת חלק כואב וקשה בחיים של כל אדם שעבר אותו, ופיתח שיטות להתמודד איתו והפגישה הזאת מתארת בשבילי את החוזק והכוח האנושי להחזיק את הרגשות הקשים מאירוע כואב עד שמגיע רגע, ששובר את כל הסכרים יחד עם את האדם ואת החוזקה שלו עד שמפתחים שוב את החוזקה מהפעם הקודמת עד שמגיע שוב דבר ששובר.
כך שנוצר מעגל מחזורי שמחזק את האדם מפעם לפעם יותר ויותר, ותובנה זו שניתן להבין מהשיר מצאה חן בעיניי.

אני בחרתי בשיר feelings fade של gnash שמדמה לדעתי את השיר "פגישה חצי פגישה" לפי המעגל המחזורי של הגעגוע וכאב שעולה בשיר, מכיוון שגם פה מתואר המעגל שבו מתואר כאב של הפחד שהאדם שאתה תלוי בו יעזוב, ועולות שאלות וחוסר ידיעה מה יקרה?
לכן הזמר אומר, שהרגשות האלו יתאדו, הם יכולים לחזור וללכת אך בסופו של דבר יעלמו,
והמעגל בסוף ישלים את עצמו.
https://www.youtube.com/watch?v=BK9OXOS5D2U

# data[].attributes.headline
פבל גולידוב-האמנם,לאה גולדברג 

# data[].attributes.subject
פבל גולידוב-האמנם,לאה גולדברג 

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי זהו שירה של לאה גולדברג.האמנם.

קודם כל השיר מאוד נעים במנגינה ובצורת השירה שלו.השיר נכתב בתקופת מלחמת העולם השנייה בשיר נשאלת כל הזמן השאלה מתי זה יעבור ושוב נוכל לחיות את חיינו הפשוטים.יש לה תקווה שנצליח לעבור את המלחמה הארורה ולחזור לחיינו הרגילים ושוב נצליח לחיות בחופשיות.בקריאה ראשונית של השיר לקחתי אותו למקום,למקום אישי יותר,כל אחד אחד בחיינו מתמודד עם מצבים וקשיים לא פשוטים,כל ההתמודדויות שלנו בחיים זה למען להשיג את הטוב ביותר בשביל עצמינו ובסופו של דבר לחיות חיים פשוטים עם נפש שלווה ורגועה מצרות,שנוכל לעשות את הדברים שאנחנו אוהבים כמו ללכת לים,להיות עם המשפחה והחברים,אלו הדברים שלדעתי גורמים לאושר לכולם.בשביל להשיג את המטרות והשאיפות חייבים לעבוד קשה גם אם זה לא קל ולא לוותר כי אם תוותר לא תשיג כלום ולא משנה מה תעשה.צריך להילחם למען המטרות שלך!

כאשר התחלתי לחשוב על שיר נוסף ישר חשבתי

The Script - Hall of Fame ft. will.i.am שישר מאוד מרגש שמדבר עם התמודדויות עם הקשיים האישיים והדרך להצלחה לדעתי מה שעושה את השיר כל כך יפה זה הקליפ שלו אשר מראה גבר צעיר שחיי את חיי הרחוב ונתקל בביריונים שמכים אותו ומחליט להילחם בזה והוא הולך להתאמן באגרוף בשביל לשמור על עצמו.בנוסף, בקליפ יש נערה שהיא חירשת אך חלומה זה לרקוד בלט ולמרות מגבלה כל כך חשובה בשביל רקדנית היא לא מוותרת ועושה הכל בשביל להצליח.ממליץ בחום לראות את הקליפ.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Script - Hall of Fame (Official Video) ft. will.i.am

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה / רחל המשוררת - זיו קידר

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה / רחל המשוררת - זיו קידר

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי כאהוב עליי ביותר מבין שירי המחצית הראשונה של המאה העשרים הוא השיר "פגישה חצי פגישה" מאת רחל המשוררת. שיר זה עוסק בסערת הרגשות שלה עקב מה שנראה כמו "פגישה" מקוצרת עם אהוב לשעבר. ניתן להבין מהשיר שהיא עדיין אוהבת אותו והיא בונה סכר כדי למנוע מהכל לצאת החוצה שוב כמו שהיה פעם כשהיה בינהם את האהבה שלהם. השיר מספר על פגישה חולפת בין זוג אוהבים לשעבר, מבט אחד מהיר שממנו לא הצליח לצאת שום דבר, משפטים קטועים ומילים חנוקות הנובעות מסערת רגשות ענקית שמתחוללת אצל הדוברת שמונעת ממנה להוציא מעצמה מה שהיא מרגישה באמת. המבט שחלף בינהם העלה לה בשנייה אחת את כל מה שעבר בינהם וכל מה שבסופו של דבר לא יצא מהאהבה הזו שהייתה בין השניים. רחל משתמשת בביטוי משבר האושר והדווי בשביל הניגוד בין אושר, אהבה ושמחה לבין הרס,עצב, מוות ודווי. המשוררת מספרת על הסכר שבנתה לעצמה על מנת לא לשפוך את נהר הרגשות הענקי ששרר בה החוצה אל העולם ובעיקר לא אליו, האהוב לשעבר. רחל מעבירה לנו דרך שיר זה את הכמויות הענקיות של השמחה האושר העצב והכאב שהציפו את נשמתה את גופה ומחשבתה. שיר זה הוא שיר שרלוונטי לכל אחד מאתנו כיוון שאפילו אם לא כל אחד מאיתנו חווה סיטואציה כזו, שיר זה מעלה בכל אחד מהקוראים בו זכרונות שונים הקשורים לסערת רגשות שכזו. בנוסף, העיבוד המוזיקלי של השיר מוציא מהשיר צדדים אחרים, קליט מאוד וגורם להבין את השיר יותר וזה למה אהבתי אותו. השיר הזה הזכיר לי את השיר maybe של ג'אניס ג'ופלין. שיר זה פשוט עלה לראשי כסוג של שיר המשך לפגישה חצי פגישה, מה שרחל המשוררת באמת רצתה להגיד לאהובה לשעבר ולא הצליחה. שיר זה מדבר על נתינת הזדמנות שנייה ועל השאלה שמעסיקה את כל בני האדם בכל המצבים: מה אם? בשיר זה היא מביעה את אהבתה לאהובה ומקווה שיחזור אליה וישקול שנית את כל הקשר הזה למרות כל מה שהיה בינהם, בשיר הזה היא פורצת את סכר הרגשות שלה עצמה ופונה לאהובה בבקשה להזדמנות שנייה ואילו רק שיחזור לזרועותיה עוד פעם אחת.

# data[].attributes.attachment_link.description
From album "I Got Dem Ol' Kozmic Blues Again Mama!" released on September 1969

# data[].attributes.headline
"האמנם" / הילה שגיב

# data[].attributes.subject
"האמנם" / הילה שגיב

# data[].attributes.body
השיר האהוב עליי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה ה20 הוא "האמנם" מאת לאה גולדברג.  בחרתי בשיר זה מכיוון שבשונה משירים שנכתבו בתקופת השואה, השיר לא עוסק במאורעות השואה וברצח, הוא עוסק ברצון ובשאיפה לקיים ימים של סליחה ושל חסד- ימים שבהם החיים היו פשוטים, והיה ניתן לחוות את התחושות הבסיסיות ביותר. רצון זה מתבטא בתיאורי הטבע בשיר שמתקשרים לחמשת החושים. אני חושבת שבעזרת השימוש בחמשת החושים, אני מצליחה להתחבר יותר לרצון הדוברת ולהזדהות עם רגשותיה.

בשיר זה, לאה גולדברג מדברת על הקושי שניצב מולה- מצד אחד היא בארץ ישראל, כביכול מוגנת ורחוקה מהמאורעות, ומצד שני העם שלה שנמצא במלחמה, ונכחד. בשיר היא פונה לאישה, ולפי דעתי היא פונה לנפש שלה, שנסערת מהמצב הנוכחי, והיא מנסה להרגיע את הסערה הפנימית שלה, להגיד לעצמה שבעתיד יהיה טוב יותר, היא תלמד לאהוב מחדש ולחיות את החיים כפשטם, מבלי דאגות, רק ללכת בשדה האינסופי וליהנות משלפי השיבולים, מהאור בשולי הענן ומהריחות של השדה. עם זאת, היא מרגישה חסרת אונים, ואני מבינה אותה מכיוון שאנחנו, גם הדור של היום, וכל מי שלא היה שם, לא יידע אף פעם איך זה לחיות בשואה, לבד, בסכנת חיים. כל מה שנותר לה זה לכתוב על עתיד טוב יותר, שבו החיים יהיו פשוטים כמו שהם היו בעבר, וכולם יוכלו לחיות בהרמוניה "כאחד הדשאים, כאחד האדם".

השיר שבחרתי הוא "what a wonderful world" מאת Louis Armstrong. בחרתי בשיר זה מכיוון שלואיס ארמסטרונג משתמש גם הוא בתיאורי טבע- הקשת בענן, השמיים הכחולים עם העננים הלבנים שמזכירים את האור בשולי הענן, ועצים ירוקים שמזכירים את השדה בו הדוברת הולכת. הוא מדבר על הדברים הפשוטים שנמצאים סביבנו ומזכיר לעצמו איזה עולם נפלא. אני חושבת שהשיר הזה מראה יותר את העתיד האופטימי שהדוברת מדברת עליו, לעומת ההווה הכואב שבו היא נמצאת.

# data[].attributes.attachment_link.title
Louis Armstrong - What A Wonderful World (Lyrics)

# data[].attributes.body
השיר שבחרתי הוא האומנם מאת לאה גולדברג. מאד אהבתי את הכתיבה בשיר ואת הביצוע של חווה אלברשטיין. בחרתי בשיר זה מכמה סיבות שאפרט.

השיר מדבר על חופשיות של אדם או כפי שמוזכרת בשיר, אישה. תיאורי השדה וההליכה בכפות רגליים יחפות בשדה היו מעניינים ועמוקים ובעיקר אמיתיים. באותה התקופה בה נכתב השיר, אנחנו מניחים כי הדוברת מתגעגעת להליכה בשדה בתמימות "תלכי בו כהלך התם" וזהו הדבר לו היא מייחלת. הדוברת כל כך רוצה להגיע לשדה שלא אכפת לה מה יקרה לה, היא רוצה להידקר משילפי השיבולים  "ידקרוך ותמתק דקירתם".

אמנם הדוברת מדברת על דבר שיעניק לה אושר אך היא אומרת שהיא תלך לבדה "את תלכי בשדה לבדך". עובדה יכולה לסמן איזשהי טרגדיה שהדוברת עברה כך שהיא מחויבת ללכת לבדה ואולי היא רוצה רק שקט מהלחץ שיש בחייה. נהניתי מהשיר משום שלא ברור בדיוק מה הדוברת עוברת וניתן לפרש אותו בהרבה פרשנויות.

בנוסף, בחרתי בשיר זה משום שגם אני מאד אוהב לטייל ועובדה זו עזרה לי להבין את הרצון להגיע למקום שלו יותר ויותר נעים בו היא תוכל להיות מאושרת.

לאה גולדברג הכניסה בשיר שורה אחת שמדברת על זוועות השואה ומיד משתנה החשיבה על השיר וניתן לראות אותו מזווית אחרת. גדולתה של לאה גולדברג באה לידי ביטוי באופן מובהק בשיר וזו עוד סיבה שנהניתי מהשיר.

בחרתי בשיר paradise של הלהקה coldplay. השיר הזכיר לי מאד את האמנם בכמה מובנים.
השיר פונה למישהי שמדמיינת את גן העדן בשבילה. בכל פעם שהיא עוצמת את עיניה היא רואה את המקום שהיא רוצה להגיע אליו, כמו באמנם.
בשיר ישנה שורה שמזכירה דבר רע שקרה או יקרה "the sun must set to rise" השמש חייבת לשקוע כדי לזרוח.  באמנם השורה "שסמרו מאימה ומדם" מזכירה דבר רע שקרה. שתי הבנות בשירים מזכירות דברים רעים שקרו והן רק רוצות להגיע לגן העדן/לשדה.

# data[].attributes.headline
עומר כרוביהשיר ש

# data[].attributes.body
עומר כרובי
השיר שהכי אהבתי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה העשרים הוא "פגישה חצי פגישה" מאת רחל.
התחברתי לשיר זה בשל מילות השיר העוצמתיות, המספרות על פגישה מקרית בין שני בני זוג לשעבר שנתראו למבט מהיר לאחר. בעת הפגישה, זכרונותיו של הקשר של הזוג הסעירו את המשוררת וכל הרגשות שניסתה להדחיק עולים בה בבת אחת, גל של אושר וכאב מציף אותה. אהבתי מאוד את הדרך שבה המשוררת מראה את הניגוד בין אושר לעומת דווי המלמד על סערת הרגשות הגדולה שעוררה הפגישה. כל אחד יכול להרגיש קשר מסויים לשיר, והוא מעורר בכל קורא זכרונות מסויימים.
בנוסף למילות השיר, אהבתי מאוד את העיבוד המוזיקלי של השיר, המראה אותו באור קצת אחר.
בחרתי בתמונה של סכר כדי להראות עד כמה הוא גדול ועוצמתי וכאשר המשוררת בוחרת בסכר מתפרץ כדי לתאר את סערת הרגשות המתפרצת, עוצמת הכאב והסערה גדולה מאוד.

# data[].attributes.headline
האמנם/לאה גולדברג- רועי וינד

# data[].attributes.subject
האמנם/לאה גולדברג- רועי וינד

# data[].attributes.body
השיר אשר אליו התחברתי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה העשרים הוא "האמנם" מאת לאה גולדברג. השיר מדבר על החיים בארץ ישראל במהלך מלה"ע השנייה הכה-אכזרית, בה נהרגו מיליונים מבני עמנו. בשיר יש שימוש בתמונת הטבע ותיאורו על מנת להציג את החיים הטובים והאופטימים בעתיד שאחרי המלחמה, ועל מנת להציג ניגוד לחיי הסבל בהווה של המלחמה. בשיר יש ניסיון של הכותב להעביר את המסר, שלכל אדם מגיע הזכות לחיות בשקט ושלום "כאחד הדשאים, כאחד האדם".

בחירתי בשיר זה נובעת מסיבות שונות אשר העירו את מחשבותיי ועניינו אותי, והעיקרי ביניהם הוא הניגודיות שבשיר והשימוש בתיאור הטבע.

לניגודיות בשיר זה תפקיד מרכזי בהעברת המסר והבנת השיר. הניגוד המרכזי הוא בין העתיד להווה, הוא מוצג לנו באמצעות תיאורי הטבע-"השרפות בדרכים" בהווה מול "השמש בראי השלולית הזהוב" בעתיד. הניגוד בין הזמנים מציג לנו את האופטימיות שבשיר, מטרתו להפיח תקווה בליבם של הסובלים בשואה ולהעביר כיצד העתיד יהיה טוב יותר,וזאת באמצעות השימוש הרחב בטבע.
בנוסף, יש שימוש בניגוד בין מה שאסור כעת למה שיהיה מותר, בשביל להציג את ההבדל הדרסטי בין המצב בו הם מצויים בשואה, כבולים לחוקים ותחת מרותם של זרים, לבין המצב האופטימי בעתיד שהדובר מבטיח להם, כשיהיו בכוחות עצמם.
השימוש בתיאורי הטבע מציג את התקווה להתחדשות, תמונת הנוף מנסה לשכנע שהעתיד הטוב בפתח, והם ילכו בשדה והשקט בהם. התיאור החזק של הטבע מייחד את השיר ומאפיין אותו בצורה כה שונה ומיוחדת.
אני חושב שהניגודים בשיר מעצימים אותו, ויחד עם השימוש בטבע מעצבים אותו בתור שיר של תקווה לעתיד טוב יותר, וזו אחת מהסיבות לבחירתי בשיר.

השיר הזכיר לי את השיר Redemption Song"" מאת Bob Marley. השיר,בדומה ל"האמנם", מדבר על היציאה ממצב קשה ורע ומעבר לעתיד אופטימי. השיר מבקש לשחרר את האנשים מעבדות מנטאלית, לשחרר אותם מהכבלים- החוקים והנורמות שמקבעים את נפשם, והוא מציג להם שהשינוי החיובי יגרום למחשבתם להיות חופשית. גם בשיר זה, ישנה פניה של הדובר, הוא מבקש להפסיק להסתכל על המצב מהצד בלי לפעול, הוא דוחף אותנו להצטרף לשירתו על התקווה, ולחבור לשיר לחירות.

# data[].attributes.body
השיר שאהבתי ביותר מבין שירי המחצית הראשונה של המאה העשרים הוא "האמנם" שכתבה לאה גולדברג. התחברתי לשיר עקב הדרך בה לאה גולדברג התייחסה לשואה: במקום להתייחס לחיים הקשים בתקופת השואה היא בחרה לראות מעבר לה, לכתוב על התקווה לחיות שוב חיים פשוטים. בשיר לאה גולדברג מביטה על השואה במבט אופטימי ואומרת שנעבור אותה, אמנם יהיו קשיים ואתגרים בדרך, אך נוכל לחזור וליהנות מהיופי ומהפשטות של החיים, ולטעמי זאת גישה פורצת דרך.

סיבה נוספת שבגללה בחרתי בשיר היא תמונת הטבע המתוארת בו. אהבתי את תמונת הטבע בשיר מכיוון שהיה לי מאד קל להתחבר לנופים ולחוויות המתוארים בשיר, והם גרמו לי לחוש תחושה של רוגע ונחת. בנוסף השיר גרם לי להעריך את היופי שבחיים, ושפעולות היום יום יכולות להסב לאדם אושר. לכן בחרתי בציור "שדה חיטה עם ברושים" שצייר ואן גוך, כיוון שהטבע בתמונה מקנה לי תחושה דומה לתיאורי הטבע בציור, כמו שלפי השיבולים והאור בשולי הענן.

# data[].attributes.headline
פגישה חצי פגישה\ רחל- תמר עמוסי

# data[].attributes.subject
פגישה חצי פגישה\ רחל- תמר עמוסי

# data[].attributes.body
השיר שאני בחרתי הוא פגישה חצי פגישה מאת רחל.

בחרתי את השיר הזה מכמה סיבות, תחילה הביצוע המוזיקלי של השיר מאוד נחמד וקליט. בנוסף אני מרגישה שהשיר הזה יכול לפנות כמעט לכולם, השיר מתאר סיטואציה ספציפית שאולי לא כולם חוו, אבל העיקר בשיר הוא התחושות שהפגישה גרמה לכותבת, אני מאמינה שכולם יכולים להתחבר לרגשות האלו שחוו במצבים שונים לחלוטין לכן השיר הזה כל כך מיוחד. הפגישה אינה העיקר בשיר, היא מתוארת רק כדי להעביר את התחושה שהפגישה גרמה לדוברת, היא העניין המרכזי, ותחושה זו מוכרת לכולם מתישהו בחייהם ולכן השיר מעורר זיכרונות שונים בכל קורא.
בניגוד לסכר שהכותבת משתמשת כדי לתאר את רגשותיה אני בחרתי בגייזר, מסביב הכל נראה יפה ופסטורלי, ולא מבחינים בעוצמה שנוכחת מתחת לאדמה, עד שברגע אחד האדמה נחלשת והכל מתפרץ כמו רגשותיה של הדוברת .

# data[].attributes.body
השיר האהוב עלי מבין שירי המחצית הראשונה של המאה ה20 הוא "האמנם" מאת לאה גולדברג.

בחרתי בשיר זה כיוון שהשיר עוצמתי ומרגש. האמצעים האמנותיים הרבים בשיר גורמים לייצור רובד נוסף מרתק, על נושא חשוב ונוגע- השואה. אני רואה בשיר עמדה שאני מחוברת אליה מאוד- כשהמשוררת מדברת על הפשטות שבחיי היום יום ועל ההנאה שבדברים הקטנים. אמנם זה לא נושא השיר המרכזי, אך כאן אני רואה עוד דבר יפה שלדעתי יש בשיר- העובדה כי כל אחד יכול לראות בו משהו שונה.
התמונה שבחרתי היא תמונה הממחישה את מילות השיר באופן וויזואלי- בתמונה רואים אישה הולכת בשדה קוצים כמו שהלכה האישה בשיר. אני חושבת שהתמונה מעבירה את התחושה העיקרית מהשיר – תחושת הבדידות, האישה לבד מול שדה אינסופי. התמונה מעצימה את תחושה זו ובכך משלימה את השיר ולכן בחרתי בה.

# data[].attributes.headline
לא רגעי שנת, טבע - תשובה של יואב גפן

# data[].attributes.subject
לא רגעי שנת, טבע - תשובה של יואב גפן

# data[].attributes.body
השיר האהוב עליי ביותר הוא השיר "לא רגעי שנת, טבע" מאת שאול טשרניחובסקי. שיר זה עוסק בהשקפת הדובר על הטבע. הדובר רואה את הטבע כמקום סוער, שאליו הוא הולך כאשר מצבו הנפשי ירוד: "כי תאבל נפשי ופצעי יזעקו, / תקוותי תבלנה כשושן בסתיו, / אנודה למקום שם משברים ינאקו". אל מול הטבע, הדובר נאלם, נותר חסר מלים - הוא רואה את הגלים המתנפצים על ההרים, וחושב שאולי מצבו הנפשי לא כל כך גרוע, כיוון שהטבע מתמודד עם דברים קשים בהרבה: "מצורים נכלמתי, שהמה בגאונם, / אל מחץ משברים, אל נהמם והמונם, / יסגירו את לבם וראשיהם אל על".

שיר זה הוא האהוב עליי משתי סיבות - בשל השפה המיוחדת שבה טשרניחובסקי משתמש, ובשל הזדהותי עם עמדת הדובר כלפי הטבע.

ראשית, השפה המיוחדת, הכמעט ארכאית, שבה טשרניחובסקי משתמש בשירו, היא אחת הסיבות שלי לאהבת השיר. השימוש במילה ינאקו (במובן אנחה) לתיאור הגלים המתנפצים הוא תיאור מדויק להפליא (זוהי, כמובן, האנשה). כמו כן, אהבתי את השימוש הכפול במילה אנודה - האחד, כביטוי של הליכת הדובר לטבע, והשנייה, כארמז מקראי לסיפור קין והבל: "נע ונד תהיה בארץ".

שנית, הזדהיתי עם עמדת הדובר כלפי הטבע - גם אני רואה בטבע את אותן סערות ומאבקים שמתאר הדובר. בשנה שעברה הייתי בטיול בסין, והשיר הזכיר לי מאוד את ההרים המדהימים שבגווילין. שם, רואים איך מים פיסלו במשך מאות שנים הרים בשלל צורות.

השיר הזכיר לי ציור מאת קספר דוד פרידריך, "נזיר על חוף הים". בציור רואים נזיר המביט אל עבר הים ומשתאה אל מולו. ההבדלים בין השמיים, הים והחוף ביצירה הם מטושטשים, ונועדו, שוב, להאדיר את הטבע. פרדריך כאדם מאמין צייר יצירה שנושאה דתי - נזיר. אבל ביצירתו גם הנזיר, איש האלוהים, קטן וחסר אונים אל מול הטבע האדיר.

# data[].attributes.headline
ירח / נתן אלתרמן

# data[].attributes.subject
ירח / נתן אלתרמן

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=L3_1DAbKrUc
ירח / נתן אלתרמן

גַּם לְמַרְאֶה נוֹשָׁן יֵשׁ רֶגַע שֶׁל הֻלֶּדֶת.

שָׁמַיִם בְּלִי צִפּוֹר

זָרִים וּמְבֻצָּרִים.

בַּלַּיְלָה הַסָּהוּר מוּל חַלּוֹנְךָ עוֹמֶדֶת

עִיר טְבוּלָה בִּבְכִי הַצִּרְצָרִים.

וּבִרְאוֹתְךָ כִּי דֶּרֶךְ עוֹד צוֹפָה אֶל הֵלֶךְ

וְהַיָּרֵחַ

עַל כִּידוֹן הַבְּרוֹשׁ

אִתָּהּ אוֹמֵר- אֵלִי, הַעוֹד יֶשְׁנָם כָּל אֵלֶּה?

הַעוֹד מֻתָּר בְּלַחַשׁ בִּשְׁלוֹמָם לִדְרֹשׁ?

מֵאַגְמֵיהֶם הַמַּיִם נִבָּטִים אֵלֵינוּ.

שׁוֹקֵט הָעֵץ

בְּאֹדֶם עֲגִילִים.

לָעַד לֹא תֵעָקֵר מִמֶּנִּי, אֱלֹהֵינוּ,

תּוּגַת צַעֲצוּעֶיךָ הַגְּדוֹלִים.

השיר "ירח" הופיע בספרו הראשון של נתן אלתרמן "כוכבים בחוץ" (1938).

# data[].attributes.headline
שיר אמי והנחל /  אורי צבי גרינברג (אצ"ג)

# data[].attributes.subject
שיר אמי והנחל /  אורי צבי גרינברג (אצ"ג)

# data[].attributes.body
ואולי אל הנחל ההוא מימי הנערות

השוטף פי סְדָנוֹ של העץ הכָּרוּת

המְלַחֵך את גדרות הזרדים החומים

של גני הפֵּרות שם, תבוא הנערה

אדומת השיער, היא אמי.. דִמדומים.

ותפשוט בגדיה ובכתונת משיה

תרד שם בנחל, אראנה שוחה:

אלוהית היא במים נאוה בְּכֹחָה!

דומיה וניחוח פֵּרות מסביב.

ואני עוד אינני ביקום ואבי

עודו עלם בנוף בית אמו ואביו.

והנה היא עולה מן הנחל.. אמי:

הנערה הַבָּרָה אדומת השער

בְּלִבְנַת הבתולים בכתונת מֶשְיָה

ואין היא רואה את בנה המבוגר

העומד ורואה את אמו בעולם

ונערה היא בטרם-עת-אם, בְּאֵשְיָה

נוגה, ראשה בערוב יום אל גדרות

הזרדים החומים

של גני הפֵּרות,

שנוספה על מִתְקָם מתיקות דמדומים..

הָה הִכְסִיף זה הראש והשלג זה הראש

עֲדֵי שֶנִכְפַּש בדמו בעפר

שנשפך בידי גוי גרמני באכזר.

והבן לא שילם ואת הבור לא חָפַר.

# data[].attributes.headline
האמנם / לאה גולדברג (1943)

# data[].attributes.subject
האמנם / לאה גולדברג (1943)

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=MqBu-lEPKWg

# data[].attributes.headline
לא רגעי שנת, טבע / שאול טשרניחובסקי (1896)

# data[].attributes.subject
לא רגעי שנת, טבע / שאול טשרניחובסקי (1896)

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=Z83KJwRDH5U

לֹא רִגְעֵי שְׁנַת, טֶבַע, וַחֲלוֹמוֹת יִמְתָּקוּ,

רַק רֶגֶשׁ בְּךָ אֶרְאֶה וְסַעֲרוֹת הַקְּרָב:
עַל מְרוֹם שִׂיא הָרֶיךָ וּבְמִכְרוֹת עָמָקוּ,
בִּתְהוֹמוֹת הַיְּשִׁימוֹן וּבְצֵל חֶבְיוֹן עָב,

כִּי תֶּאֱבַל נַפְשִׁי, וּפְצָעַי יִזְעָקוּ,
תִּקְווֹתַי תִּבֹּלְנָה כְּשׁוֹשָׁן בַּסְּתָו
אָנוֹדָה לִמְקוֹם שָׁם מִשְׁבָּרִים יִנְאָקוּ
לִמְקוֹם צוּקָיו יָרִים צוּר אַדִּיר וְשָׂב.

אָז בֹּשְּׁתִּי מִגַּלִּים הָרָבִים בַּסְּלָעִים,
שֶׁהֵמָּה, בְּהִתְמוֹלְלָם, שָׁבִים לִרְגָעִים,
וְטוּר מִטּוּר יָרוּם, גַּל יִגְבַּר מִגָּל;

מִצּוּרִים נִכְלַמְתִּי, שֶׁהֵמָּה בִּגְאוֹנָם
אֶל מַחַץ מִשְׁבָּרִים, אַל נַהֲמָם וַהֲמוֹנָם
יַסְגִּירוּ אֶת לִבָּם וְרָאשֵׁיהֶם אֶל עָל…

# data[].attributes.body
https://www.youtube.com/watch?v=Y9YStBm4TtQ
פְּגִישָׁה, חֲצִי פְּגִישָׁה, מַבָּט אֶחָד מָהִיר,

קִטְעֵי נִיבִים סְתוּמִים – זֶה דַי...

וְשׁוּב הֵצִיף הַכֹּל, וְשׁוּב הַכֹּל הִסְעִיר

מִשְׁבַּר הָאֹשֶׁר וְהַדְּוָי.

אַף סֶכֶר שִׁכְחָה – בָּנִיתִי לִי מָגֵן –

הִנֵּה הָיָה כְּלֹא הָיָה.

וְעַל בִּרְכַּי אֶכְרַע עַל שְׂפַת אֲגַם סוֹאֵן

לִשְׁתּוֹת מִמֶּנּוּ לִרְוָיָה!

תל-אביב, 13.4.25