# data[].attributes.headline
Triumviratet (Crassus, Pompeius og Julle)

# data[].attributes.subject
Triumviratet (Crassus, Pompeius og Julle)

# data[].attributes.body
Marcus Licinius Crassus var en ufattelig rig politiker og økonomisk patron til Gaius Julius Caesar. Han døde under et felttogt mod perserne. Triumviratet blev indgået i år 60 fvt. Sammen spillede de en vigtig rolle til reformering af den Romersk Republik. Pompeius var meget misundelig over Julius bedrifter i Gallien, og efter Julius datters død, som var gift med Pompeius, gik Julius og Pompeius i krig mod hinanden. Triumviratet gik i opløsning efter Crassus' død

# data[].attributes.body
- Popularis
-Myrdet af de konservative optimater, pga. hans reformsforslag mod de riges udnyttelse af ager publicus, som han i stedet ville give til den fattige befolkning
-Valgt til folketribun år 133
- som folketribun nedlagde han veto ved alle senatets beslutninger, indtil han fik sin vilje (og fik indført sin reform)
- Var en god officer i hæren, hvor han reddede en hær med hans fremragende diplomatiske evner
-Efter hans og hans brors død blev de betragtet som folkets helte og blev tilbedt som var de guder.

# data[].attributes.body
Lucius Cornelius Sulla var en romersk general og hærfører født 138-78 f.kr. Han kom fra en gammel patricierfamilie uden den store rigdom og tjente sig som kvæstor under Marius  mod kampene i Numidien. Han udmærkede sig i Forbundsfælledkrigen, hvor han af senatet var blevet udvalgt som generalhærfører efter de mithridatiske krige  blev konsul i 88 f.kr. I hans politiske liv var optimat. På grund af folketribunen blev Sulla frataget sin kommando inden felttoget,  men drevet af stor vrede marcherede han ind i urbe med seks legioner og fik ændret forslaget ved at fordrive Marius og hans tilhængere.Derefter vendte han mod øst og sluttede fred med Mithridates i 85 f.kr. Han vandt borgerkrigen da han vendte tilbage til Italien og tog hævn over sine modstandere. han udnævnte sig selv som konsul i 82 f.kr. og fremførte en konservativ forfatningsreform som tilgodeså og styrkede senatets magt. Selv trak han sig tilbage i 79 f.kr. og døde året efter. Hans reformer varede kun i 10 år.

# data[].attributes.body
159 - 121 f.v.t

Popular

Ti år efter Tiberius Gracchus' død forsøgte Gaius at gennemføre Tiberius' jordreform og udvidede den med et forslag om, at staten skulle købe korn og sælge det billigt til proletariatet - det blev senere til gratis uddeling af korn.

Gaius Gracchus vendte bevidst ryggen til senatsbygningen når han talte på forum.

Startede politisk karriere i 133 f.v.t.
Blev Quaestor i 126 f.v.t.

Hjalp Gaius Fannius med at opnå en plads som Consul.

Blev valgt til Tribun i 122 f.v.t.

Senatorerne opfattede Gaius Gracchus som endnu farligere end Tiberius Gracchus. De afviste hans forslag fordi de mistænkte ham for bare at ville opnå eneherredømme og fjerne senatet.

Mistede livet under borgerkrigslignende forhold sammen med 3000 af hans tilhængere (10 gange så mange som storebroderen).
Fik assistance af sin slave, Philocrates, til at begå selvmord, før denne gjorde det samme.

Reformerne som Graccherne (og senere Caesar) ville gennemføre bliver anset som tiltrængte, men den konservative adel gik imod dem fordi de frygtede at det ville give enkeltpersoner for meget folkegunst og dermed for meget magt.

# data[].attributes.body
Optimates:
Groft forklaret som senatspartiet
Ordet for en politiker med ønske i at beholde sin status quo (Magt position) og styrke senatet rolle og magt position

Populares:
Groft forklaret som folkepartiet
Populares mente at Senatets måde at styre på mindede om slaveri

# data[].attributes.body
Ager publicus var en slags offentlig jord og den romerske jord som folk ejede i fællesskab. Under republikken var disse landområder en af de vigtigste indtægtskilder for staten. Der fandtes to typer: den ene var den opdyrkede  jord som kunne sælges enten af quæstorene eller censorerne. Reelt gav købet ejendomsret til jorden, dog skulle ejeren stadig betale en vis afgift til staten og derudover kunne jorden ved lodtrækning afsættes til ubemidlede. Hvis jorden ikke kunne afsættes til ubemidlede blev den udlejet til rige.

Den anden type landområde var den uopdyrkede jord, som ofte var krigshærget eller forladt og mod en vis betaling kunne enhver sætte sig som agerbruger på et landområde som dette. Til gengæld opnåede Agerbrugere ikke ejendomsret ved lejen af disse og hvis staten havde andre planer med området kunne de inddrage det. Oftest var det rige der indragede store landområder og de lod jorden gå i arv fra generation til generation

# data[].attributes.body
Beneficium:
- Tjeneste
- Mellem socialt ligestillede kaldtes forholdet Amicitia.
- Mellem folk med forskelligt social niveau kaldtes den laverestillede en Client og den højerestillede Patronus.

Officium:
Gentjeneste mellem client og patron. Efter at patronen har hjulpet clienten med sit problemer som for det meste var om penge, skulle clienten gengælde tjeneste kaldet officium.

Gratia:
Gratia betyder indflydelse og er det en patron får ud af at have en eller flere beneficium, dette var for det meste politisk støtte. Gratia kan arves fra far til søn, derfor kan man have beneficium i flere generationer.

fides:
- Troskab/loyalitet
- Forholdet mellem Client og Patronus, som ikke var (sjældent) bundet af love, men af   moralske, sædvane og religiøse bånd.
Fides kunne opstå på mange måder, og blev blandt andet brugt til at vise Patronus' Dignitas (ære) ved at opretholde

# data[].attributes.body
Magistratus:
- Embedsmænd
- Politisk embede
- Udøvende magt
Senatus:
- Består af 600 senatorer
- Sulla fordoblede antallet af senatorer til 600
- Er rådgivere for consulen
- Skal hovedsageligt varetage 3 opgaver
- Finans
skat & indtægter
- Udenrigspolitik
krig, fredsaftaler & kontakt til provinsbyer
- Retspleje
Lov & orden
Særlige domstole
Planlægning af møder for consulens lov forslag

Tribunus Plebis:
- Folkeforsamlingen
- Beskytter plebs for senatet
- Kan nedlægge veto overfor senatet

# data[].attributes.body
Quæstor:
Quæstor var embedet hvori man varetog uddeling af pengene i skattekassen. Ydermere skulle Quæstoren og så holde regnskab. De kunne ikke selv bestemme hvad skattepengene skulle andvendes til, da dette blev gjort af senatet. Dette embede, ligesåvel som de andre, kunne man kun beside hvis man var blevet valgt til det. Man skulle være 30 år, og efter Sullas tid var der 20 mænd i dette embede.

Ædil:
Ædil kunne man blive valgt til hvis man var 37 år og havdet siddet som Quæstor. Som Ædil varetog "politikorpset" og korn forsyning, hvor man både skulle få det importeret og udelt til folket. En anden meget vigtig opgave som Ædil var at sørge for underholdning. Man skulle arrangere teater og gladiator kampe, ligesåvel som meget andet. Dette var en underskudsforretning, da man selv skulle anvende sine egne penge til at finansiere alt dette, da senatet ikke uddelte så mange penge til formålet. Der var fire der kunne side på denne post afgangen

Prætor:
Prætor er det næst højeste embede man kunne besidde: Man kunne kun side på denne post hvis man havde været Ædil og var 40 år. Som Prætor fungerede man som retsformænd for de enkelte domstole. I dette embede havde man ligesom consulerne imperium, det vil sige at man havde den øverste administrative og udøvende myndighed. Der var 8 der kunne sidde på denne post.

Consul:
Consulen var den øverste post og varetaget af 2 ad gangen. Man skulle havde siddet på de andre poster, og være 43 år. Man var formand for senatet ligesåvel som folkeforsamlingerne

# data[].attributes.body
Homo Novus:
Første fra slægten der bliver senator.

Mos Maiorum:
forfædrenes vaner.

# data[].attributes.body
De to stænder blandede sig aldrig sammen, så man kunne ikke gifte sig på tværs af standene. Patricierne havde en masse rettigheder og fordele som plebs ikke besad.
Patricier:
den rigeste del af befolkningen.

Plebejer:
den fattigste del af befolkningen, folketribunen, skal beskytte dem.