# data[].attributes.headline
Kethlyn Siim, Anet Ojakivi,Adele Liset Tiikoja, Emmaliis Parts, 

# data[].attributes.subject
Kethlyn Siim, Anet Ojakivi,Adele Liset Tiikoja, Emmaliis Parts, 

# data[].attributes.body
Sootaimed ja loomad

# data[].attributes.body
Sookurg sööb peamiselt taimi eriti jõhvikai,seemneid,noori võrseid ja teraviljade orast. Loomset toitu sööb ta ka eeskätt mardikaid,rohutirtse ja samuti konni,pisinärilisi ,limuseid ja madusid. Sookurg teeb pesa raskesti ligi pääsvatele kuivale soomättale,mille ümbrus on lage,et vaenlane oleks kaugelt näha.

# data[].attributes.body
Kaljukotkal on suur kongus nokk,millega ta saaki tükeldab. Kaljukotka peamine toit on jänesed,tedred ja metsised. Tema laialisirutatud tiibade ulatus on üle kahe meetri. Talvel on kotkal raskem saakloomi leida ja siis toitub ta sageli raipeist.

# data[].attributes.body
Tema kehapikkus on 3,5-4,5 cm,aga kui ta tiivad laiali sirutab siis tema pikkus on 5,5-6,5 cm. Ta eelistab elada seal kohas kus ei ole kalu sellepärast et kalad võivad tema munad või vastsed ära süüa. Vastsestaadium kestab 2-3 aastat.

# data[].attributes.body
Rabapüü toitub marjadest, õitest, lehtedest,seemnetest ning noortest oksavõrdsetest. Ta on hõivanud peamiselt subalpiinsed ja subarktilised, nt hõredad männimetsad ja kasemetsad, kanarbikunõmmed, tundrate ja mägede nõlvad.

# data[].attributes.body
Hallõgija on värvuline,kes meenutab välimuselt ja eluviisilt natuke kulli. Ta toitub hiirtest,konnadest, sisalikest ja kiilidest. Kui kõht on täis,torkab ta püütud saakloomad mõne terava oksatüüka külge.

# data[].attributes.body
Rabakonn on levinud kõikjal Eestis, ning ta elupaikadeks on lehtmetsad,jõgede äärsed lamminiidud ja soode servaalad. Rabakonn püüab toitu pigem õhtuti. Olulisima osa toidust moodustavad mardikad,vähemal määral tarbib ka ämblikke, rohutirtse,lutikaid ja röövikuid.

# data[].attributes.body
Paljudel inimestel seostuvad sood just rästikutega ning madude kartuses pelgavad nad ka sohu minna. Tegelikult elab rästikuid rohkem mujal, näiteks rannakadastikes ja nõmmemetsades. Soos võib rästikut näha servas. Ta toitub peamiselt närilistest ja kahepaiksetest.

# data[].attributes.body
Taime kõrgus on 30...70 cm. Puitunud vars on püstine, tugev ja harunev. Lehed on munajad, sinakasrohelised; lehe pikkus on tavaliselt 8...20 mm ja laius 4...20 mm. Noortel taimedel võivad lehed püsida ka üle talve.Sinikas armastab niiskust ja kasvab happelisel pinnasel.

# data[].attributes.body
Enamiku taimede jaoks on turbapinnas kasvamiseks liiga niiske:selles on vähe hapnikku,mida taimede juured hingamiseks vajavad. Lisaks on turvas happeline (hapukas) ja see sobib väga vähestele taimedele. Kanarbik on üks vähestest taimedest,mis suudab kasvada nii rabas kui ka kuivades kasvukohtades.

# data[].attributes.body
Huulhein on parasiit sööja. Neil taimedel on aasta läbi enam-vähem ühesugused kliimatingimused. Enamikel Huulheina liikidel on juurestik vähearenenud. Juurte funktsiooniks on peamiselt taime kinnihoidmine ja vee hankimine.

# data[].attributes.body
Küüvits on tavaline niiskete kasvukohtade,eriti aga rabate kääbuspõõsas. Ilusa taimena on ta alatine soiste alade kaunistaja. Küüvitsal on kitsad nahkjad lehed,mis aitavad vett kokku hoida.

# data[].attributes.body
Rabamurakal on maitsvad merevaigukarva marjad.Kuid neid ei pruugi igal aastal olla,sest päris sageli teevad öökülmad muraka valgetele õitele liiga. Suurem osa murakataimest ongi turba all.

# data[].attributes.body
Harilik jõhvikas eelistab kasvukohana happelise pinnasega märgalasid ning teda võib leida enamikust põhjaparasvöötme jahedamatest kohtadest, kus on talle sobivaid kasvukohti.