# data[].attributes.body
Veiledningssamtale

Handler om forholdet mellom veileder og den som blir veiledet. For en god veilednings samtale er trygghet, tillit, anerkjennelse og legitimitet viktig.  Kvaliteten i relasjonene man bygger er viktig for god kommunikasjon. Metaveiledning, veilederen ser på veibøker som subjekt og tilpasser veiledningen deretter.

# data[].attributes.body
(Side: 116- 119)
Julie Dahl, Sigrid Leknes, Julie Karlsen & Tone Steen Borgen

MAKT:
- Asymmetrisk
- Tilstedeværende i alle relasjoner.
- Kan være både positiv og negativ kraft. Begrunnelsen for dette er fordi den som har makt har også kunnskap. Makten kan da bli negativ hvis kunnskapen ikke blir formidlet godt nok.
- Kunnskap som en maktfaktor kan brukes som en produktiv kraft som kan føre til utvikling og læring.
- Du som pedagog og veileder bør vite hva makta kan gjøre med personalet.

ANSVAR:
- Veileder har ansvar for å tilrettelegge veiledningsasamtalen, der har veileder ansvar for å ha en progresjonsdel, trekke inn ulike perspektiver og ansvar for å føre en samtale om veiledningssamtalen, kan også kalles en metaveiledning.
- Ved hjelp av veiledning vil leder få en innsikt i og kunnskap om både sine medarbeiders kompetanse og sin egen.

- Ved hjelp av veiledning vil leder få en innsikt i og kunnskap om både sine medarbeiders kompetanse og sin egen.
- Viktig med struktur

ETIKK:
- Veileder må ha et bevisst forhold til sine holdninger og verdier. Det moralske og etiske vil få betydning for veisøkeren. Etikk viser til det faglige, reflekterte språklige ytringer om moralske spørsmål og handlinger.
- Etiske prinsipper kommer til uttrykk i våre handlinger.
- En grunntone i veiledningsmøtet må være etisk respekt for ulike forståelsesmåter og ulike handlingsalternativer.
- Veilederen må vise respekt for veisøkeren, men samtidig ha en moralsk forpliktelse til å stille spørsmål slik at et eventuelt gap blir synlig for veisøkeren.

# data[].attributes.body
S. 126 (Christina og Malin)
Det viktigste redskapet for utvikling og læring er språk, som består av ord, fakter og gester som kommer til uttrykk gjennom verbal eller non-verbal kommunikasjon.

Dialog: Toveiskommunikasjon der begge parter svarer hverandre.
Monolog: Enveiskommunkasjon (f.eks lærer underviser)

Perspektiver: En situasjon kan ses ut i fra ulike perspektiver. Være bevisst på de ulike perspektivene som ha betydning for saken.

Helhet og deler: Begreper i et sosiokulturelt perspektiv. Helhet består av deler og i arbeid med utvikling og læring vil det være nødvendig å ha fokus på noen deler av gangen.

Sirkularitet: Beskriver hvordan alt henger sammen og gjensidig påvirker hverandre. En handling må forstås i lys av tidligere handlinger.

Spørsmål: Spørsmålene veileder stiller, forholder seg til både sak og relasjon.

# data[].attributes.headline
Veiledning som redskap for personalutvikling. S.119 - 122

# data[].attributes.subject
Veiledning som redskap for personalutvikling. S.119 - 122

# data[].attributes.body
(Malin, Lina-Marlén og Jeanette)

Veiledning som forberedelse:
Veiledning kan brukes som redskap for å faglig-gjøre, få flere perspektiver og for å sikre medvirkning.
Når veiledning brukes i forberedelser, kan man ta utgangspunkt i planer for våre mål. Dette vil trekke inn medarbeidernes "stemme", flere refleksjoner og lignende.
Holdninger, verdier, erfaringer, kunnskap og teorier utsettes for refleksjon.
Pedagogisk leder kan også trenge veiledning. Styrer-pedagog eller annen medarbeider-pedagog.

Veiledning som etterarbeid:
Ses ofte som et etterarbeid; veisøker får veiledning ut fra en gjennomført situasjon.
Følelser og emosjoner i veiledning som etterarbeid, vil få større plass, enn når den foregår som forarbeid.
Veisøker får innsikt i egne holdninger, verdier og tidligere erfaringer, fordi den er tett knyttet opp mot følelser og følelsesuttrykk.

Veiledningsmøte som et redskap for å endre handlingsmønstre i en gruppe!
Beskrivelser, analyse og refleksjoner danner grunnlaget for felles meningsskaping og nye planer.

Individuell veiledning:
Rette fokuset på persons særskilte utfordringer.
-Veileder og veisøker avklarer de tre K-ene
-Veisøker presenterer sitt veiledningsgrunnlag
-Veileder stiller spørsmål (avgrense problemet)
-Veisøker beskriver og begrunner sine valg
-Veilederen stiller spørsmål for  få frem ulike perspektiver
-Veisøker beskriver og begrunner
-Veisøker kommer med egne løsningsforslag
-Veilederen kommenterer og avslutter samtalen

Gruppeveiledning: s.122

# data[].attributes.headline
Veiledning som redskap for personalutvikling; Natalie, Sophie & Hanne-Marte

# data[].attributes.subject
Veiledning som redskap for personalutvikling; Natalie, Sophie & Hanne-Marte

# data[].attributes.body
Forberedelse, for å fagliggjøre, få flere perspektiver og medvirkning. veiledningssamtaler kan ta utgangspunkt i planer, der vi beskriver det vi ønsker skal skje og hypoteser om hva som kan komme til å skje.
Veiledning - planer drøftes og reflekteres rundt våre holdninger.
Etterarbeid - veiledningen setter søkelys på en konkret situasjon som allerede er gjennomført. Kan gi innspill til hvordan liknende situasjoner kan løses en annen gang. Beskrivelser, analyser og refleksjoner danner grunnlaget for felles meningsskaping og nye planer.
Individuell veiledning - ''en til en'' retter søkelyset på en persons særskilte utfordringer. Målet kan være utvikling og kvalitetsforbedring for barnehagen som helhet.
Gruppeveiledning - en arena for å tydeliggjøre mangfoldet og for å få fram de ulike perspektivene som finnes i personalgruppa. Barn med ulike behov skal ivaretas og medarbeidernes ulikhet vil kunne sikre at alle barn blir ivaretatt. Gruppeveiledning - redskap for å bygge kollektiv kompetanse med hensikt å ivareta barna i henhold til lov om barnehager og rammeplan.  Kan også brukes som en målrettet utviklings-og læringsprosess i personalgruppa.

# data[].attributes.body
Ulrik, Vebjørn, Mona og Molly
Først og fremst må den pedagogiske lederen ha kunnskap om veileding, både i den uformelle og formelle prosessen.
Teoretiker Teslo tar for seg de tre K-ene som står for kontakt, kontekst og kontrakt.
Kontakt--> Handler om relasjonen mellom veileder og veisøker. Danner kvaliteten gjennom veiledningen. Veileder må være tilpassningsdyktig i henhold til veisøkerens behov.
Kontekst--> Handler om der veiledningen skal skje. Kontekts handler om praktiske forutsetninger hvor veiledningen skal foregå. Samt tidsbruk og hvem som skal være med på samtalen. Veiledningen kan foregå i grupper og generelt.
Kontrakt--> Handler om hvordan veiledningen skal foregå. En skriftlig kontrakt som veisøker skal ha før veiledningen og som er en gjensidig kontrakt. Her skal det komme fram ambisjoner, og hvordan de ser på veiledning som et redskap for utvikling og fornying. De etiske retningslinjene som tillit og taushetsplikt er viktig å ha med, for en trygg veiledningssituasjon.

# data[].attributes.body
Cathrine Berg, Silje Tveit og Tonje

Språk er det viktigste redskapet for utvikling og læring.
språket består av ord, faktor og gester som kommer til utrykk gjennom verbal eller non verbal kommunikasjon.

Dialog: To veis kommunikasjon
Monolog: En veis kommunikasjon.
Begge disse brukes i hverdagsspråket og i vitenskapen.

Perspektiv:
Alle situasjoner kan ses ut fra ulike perspektiv. Det personlige perspektivet er alltid til stede, men ped lederen må være bevisst hvilke perspektiver som styrer tenkningen.

Helhet og deler:
Helhet og sammenheng er begreper i et sosiokulturelt perspektiv på veiledning.
Helheter består av deler. Nødvendig å ramme inn temaer og velge ut delområder av gangen i en veiledningssamtale.

Sirkularitet:
Beskriver hvordan alt henger sammen og gjensidig påvirker hverandre.

Spørsmål:
Spørsmål er et sjangertegn. Veisøker stiller spørsmål fo rå utforske forskjeller gjennom en dialog basert samtale, der veisøkeren forståelsesmåter kommer til uttrykk.

Utfordring:
Utfordringen må være tilpasset medarbeiderens kompetanse og interesse. blir utfordringen for stor vil veilederen trekke seg tilbake og ikke bidra med sin forståelse.

Støtte:
Veilederen må støtte veilederen når han/ hun beskriver og forklarer.  Viktig å støtte.

Råd:
Veileder bør være tilbakeholdende med sine råd. det viktigste er hvordan kunnskapene deles og hvordan rådene gis.

Tekst med redskap:
muntlige språket er det viktigste redskapet, tekst utformet som planer, veilednings grunnlag og praksisfortellinger er også gode redskaper for å avgrense og ramme inn tema eller utfordring.

# data[].attributes.headline
Hensikten med veiledning og de tre K-ene

# data[].attributes.subject
Hensikten med veiledning og de tre K-ene

# data[].attributes.body
Linde-Marie, Kristian og Marie
Side 112-116

-Ha utvikling og læring som mål
-De tre K-ene: Kontakt, kontekts og kontrakt
-Kontakt: Relasjonen mellom veileder og veisøker. Danner grunnlaget for kvaliteten på veiledningssamtalen
-Kontekst: Situasjonen der veiledninga skal foregå. Både i grupper og individuelt, kommer an på temaet.
-Kontrakt: Veileder og veisøker inngår en skriftlig kontrakt. Avtaler veiledningsforløpet og beskriver både omfang, tidsramme og innhold i veiledningsmøtet. Ved å ha en skriftlig kontrakt så blir deltakerne innforstått med hensikter med veiledningen.
-Veiledningsmøtene kan betraktes som et ledd i en læringsprosess som foregår gjennom hele yrkeskarrieren, og ikke kun som samtaler som settes igang for å løse konkrete problemer.
-Hensikten med veiledning som redskap for samhandlingsledelse må være å sette igang utviklings- og læringsprosesser i et praksisfellesskap.

# data[].attributes.body
Begrepene trygghet, tillit, anerkjennelse og legitimitet brukes som redskaper for å kartlegge, analysere og drøfte relasjoner i en veiledningssamtale.

TRYGGHET
Vær klar over at personalets trygghet må ivaretas, er vesentlig når du skal arbeide med veiledning som redskap for samhandling. Målet er at veisøkeren opplever samtalen som trygg, vill han/hun svare på spørsmål, undre seg og reflektere.

TILLIT
Trygghet er grunnlaget for å ha tillit til en person eller et system. Det er viktig med tillit til veilederen for å bruke som redskap for samhandlingsledelse.

ANERKJENNELSE
Det å føle seg anerkjent er grunnleggende for alle utviklings- og læringsprosesser. relasjonen i veiledningsmøtet bør være preget av tillit og trygghet og at relasjonen åpner opp for tilknytning.

LEGITIMITET
legitimitet må ses i sammenheng med trygghet, tilgitt og anerkjennelse. legitimitet er en relasjon som må bygges og ivaretas i alle samhandlinger. legitimitet brukes ofte om retten til å styre og om myndighetsutøvelse.

# data[].attributes.body
10 grupper
3 og 4 på gruppa
2 grupper per tema
25 minutter (inkl. tekst på padlet)

Tema:
112: Hensikten med veil. og de tre K-ene
116: Veilederrollen
119: Veil. som redksp for personalutvikling
123: Veil.samtalen (modellen)
126: Veil.samtalen (Språk)