# data[].attributes.headline
Таємниці мистецтва: Романтизм

# data[].attributes.subject
Таємниці мистецтва: Романтизм

# data[].attributes.body
Романтизм — це не просто стиль у мистецтві, це справжній вибух емоцій 💥

Уяви світ, де почуття важливіші за правила, а природа сильніша за людину.

Художники-романтики ніби говорять нам: «Відчуй, а не просто зрозумій».

Наприклад, у картині «Мандрівник над морем туману» ми бачимо людину, яка стоїть над безмежним пейзажем. Але це не просто краєвид — це символ внутрішнього світу людини, її думок і пошуку себе.

А в «Свобода», що веде народ — справжній дух боротьби та свободи. Картина буквально «кричить» про революцію і силу людей змінювати світ.

Що робить романтизм особливим?

емоції понад усе

любов до природи 🌿

захоплення мріями та уявою

інтерес до таємничого і навіть трохи містичного

Романтики не боялися бути «занадто» — занадто чутливими, занадто мрійливими, занадто глибокими.

💭 І, можливо, головна таємниця романтизму в тому, що він дуже близький нам сьогодні. Бо кожен з нас хоча б раз:

— хотів втекти від реальності

— шукав себе

— відчував щось настільки сильно, що важко пояснити словами

Романтизм каже: це нормально. Це і є життя!

# data[].attributes.headline
 Який із шедеврів мистецтва Стародавнього Єгипту ви б порадили для рекламного ролика туристичної фірми?

# data[].attributes.subject
 Який із шедеврів мистецтва Стародавнього Єгипту ви б порадили для рекламного ролика туристичної фірми?

# data[].attributes.body
Для рекламного ролика туристичної фірми ідеальним вибором буде комплекс пірамід Гізи, оскільки він є найбільш впізнаваним і монументальним символом Стародавнього Єгипту, що викликає асоціації з таємничістю, величчю та давньою історією. Альтернативно, можна показати Карнакський або Луксорський храми, які вражають своїми масштабами, архітектурою та величчю, демонструючи багатство культури та релігійного життя тих часів, кажуть експерти.

# data[].attributes.headline
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі

# data[].attributes.subject
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі

# data[].attributes.body
Мистецтво Візантії вражає своєю духовністю, красою й величчю. Візантійські митці створювали шедеври — мозаїки, фрески, ікони, храми, що сяяли золотом і коштовними фарбами. Кожен елемент мав глибокий зміст і символізував зв’язок людини з Богом.

Коли Київська Русь прийняла християнство, саме Візантія стала для неї прикладом. Українські майстри перейняли техніку мозаїки, іконопису та архітектурні форми.

Найвідоміші пам’ятки цього часу:

Софійський собор у Києві — справжня перлина нашої культури. Його мозаїки та фрески схожі на візантійські, але мають український стиль і теплі кольори.

Десятинна церква — перший кам’яний храм Русі.

Золоті ворота — велична споруда, що символізувала могутність Києва.

Мистецтво Київської Русі стало продовженням традицій Візантії, але водночас — початком української культури. Воно зберегло віру, красу та душу нашого народу.

# data[].attributes.headline
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі

# data[].attributes.subject
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі

# data[].attributes.body
Культурною спадкоємицею Візантії стала Київська Русь. Серед культурних надбань Київської Русі особливе місце належить архітектурі. Перлиною давньоруської архітектури став собор Святої Софії. Храм було збудовано за взірцем центрального собору Константинополя.

Мистецькими перлинами цього собору є мозаїки Христа Вседержителя та Богоматері Оранти. Вони виконані зі смальти з дотриманням іконописних канонів та характеризуються надзвичайною виразністю ліній, активним використанням традиційних кольорів, а також золота.

# data[].attributes.headline
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі 🌟

# data[].attributes.subject
Мистецькі перлини Візантії та Київської Русі 🌟

# data[].attributes.body
Мистецтво Візантії вражає своєю духовністю й величчю — золоті мозаїки, ікони, що сяють у світлі лампад, та храми, сповнені гармонії. Саме під впливом Візантії розквітло мистецтво Київської Русі.

Найяскравіші шедеври того часу — Софійський собор у Києві з його неповторними мозаїками та фресками, а також ікона Богоматері Оранти, символ захисту нашої землі. 🇺🇦

Ці витвори мистецтва — не просто стародавні пам’ятки, а живі свідки духовної краси й єдності наших народів.

# data[].attributes.body
нагрудна прикраса або частина захисного обладунку, що прикривала груди, а іноді й плечі

# data[].attributes.headline
Мистецтво Північного Причорномор’я

# data[].attributes.subject
Мистецтво Північного Причорномор’я

# data[].attributes.body
Мистецтво Північного Причорномор’я — це унікальне явище, що поєднує риси різних культур. На території сучасного півдня України, біля Чорного моря, у різні часи жили різні народи.

Першими яскравими творцями були скіфи . Вони залишили нам чудові золоті прикраси, зброю, фігурки тварин. Символом скіфського мистецтва стала золота пектораль  .

Пізніше прийшли греки, які заснували міста Ольвію, Херсонес і Пантікапей. Вони принесли античну архітектуру, мармурові скульптури, театри, храми. Греки також створювали розписні вази й ювелірні вироби.

У пізніші століття з’явилися візантійські впливи — мозаїки, фрески, хрести, ікони. У Херсонесі збереглися залишки стародавніх церков.

Отже, мистецтво Північного Причорномор’я — це поєднання степової культури й античної краси. Воно показує, як різні народи впливали один на одного і разом створювали багату духовну спадщину, якою ми пишаємося й сьогодні.

# data[].attributes.headline
Я б порадила використа

# data[].attributes.body
Я б порадила використати піраміди в Гізі — один із найвідоміших і найвеличніших шедеврів мистецтва та архітектури Стародавнього Єгипту.

# data[].attributes.headline
🏛 Мистецтво Північного Причорномор’я 🌊

# data[].attributes.subject
🏛 Мистецтво Північного Причорномор’я 🌊

# data[].attributes.body
Північне Причорномор’я — це місце зустрічі культур! Тут поєдналися грецька витонченість, візантійська духовність і східна краса Кримського ханства.

🎨 Античне мистецтво дивує гармонією: мармурові храми, статуї богів, амфори з орнаментами. У Херсонесі й Ольвії можна побачити залишки театрів і храмів, що нагадують Афіни!

🕌 Середньовіччя та Кримське ханство подарували мозаїки, розписи, мечеті й чарівний Бахчисарайський палац — справжню перлину Сходу.

Це мистецтво — як скарб, що зберігає дух різних епох і народів, які творили біля Чорного моря.

# data[].attributes.headline
Мистецтво Північного Причорномор’я 

# data[].attributes.subject
Мистецтво Північного Причорномор’я 

# data[].attributes.body
Мистецтво Північного Причорномор’я сформувалося в VI ст. до н.е. – IV ст. н.е. на території сучасної України. Його розвиток був пов’язаний із грецькими колоніями — Ольвією, Херсонесом, Пантікапеєм, які принесли сюди елементи античної культури.

Художня спадщина цього регіону поєднує традиції місцевих племен та грецької цивілізації. Збереглися численні пам’ятки: мармурові статуї богів та героїв, глиняні амфори з орнаментами, кам’яні барельєфи, монети із зображенням правителів.

Окрему славу здобули золоті прикраси та предмети побуту скіфської знаті, прикрашені сценами з життя та міфології. В орнаментах поєднувалися зображення тварин, рослин та фантастичних істот.

Мистецтво Північного Причорномор’я стало яскравим прикладом культурного обміну між Сходом і Заходом та має величезне історичне значення, адже воно демонструє, як місцеві традиції перепліталися з античними і створювали нову художню якість.

# data[].attributes.headline
Стародавня Греція

# data[].attributes.subject
Стародавня Греція

# data[].attributes.body
Стародавня Греція — колиска європейської культури

🇬🇷 У греків зародилися:

🏛️ демократія (влада народу)

🎭 театр (трагедії та комедії)

🏺 мистецтво вазопису з орнаментами (наприклад, меандр)

🏋️ Олімпійські ігри

Давні греки залишили нам у спадок ідеї, які й досі впливають на науку, мистецтво та суспільство.

# data[].attributes.headline
Стародавня Греція 🇬🇷🏛️

# data[].attributes.subject
Стародавня Греція 🇬🇷🏛️

# data[].attributes.body
Стародавня Греція — колиска європейської культури. Тут зародилися Олімпійські ігри, демократичний устрій, театр і література. Греки створили багату міфологію з образами Зевса, Афіни, Посейдона та інших богів. Вони розвинули мистецтво архітектури й скульптури, залишивши величні пам’ятки, серед яких, наприклад, Парфенон в Афінах. Завдяки мореплавству й торгівлі греки поширювали свої знання та вплив на інші народи, а їхні досягнення стали основою європейської цивілізації. 🌍

# data[].attributes.body
У Стародавній Греції мармурові статуї насправді не були білими, як ми звикли їх бачити сьогодні. Вони були яскраво розфарбовані спеціальними мінеральними фарбами — синьою, червоною, золотою, зеленою. Таке забарвлення надавало скульптурам більшої життєвості та урочистості. З часом фарба стерлася, і сучасники довго вважали, що греки навмисно залишали статуї «чисто білими». Лише сучасні дослідження з використанням ультрафіолету та інфрачервоного сканування довели, що античні майстри любили поліхромію — багатоколірність у мистецтві.

# data[].attributes.headline
Стародавній Єгипет 🏜️🇪🇬 

# data[].attributes.subject
Стародавній Єгипет 🏜️🇪🇬 

# data[].attributes.body
Це одна з найдавніших і найзагадковіших цивілізацій світу. Вона виникла на берегах річки Ніл, яка давала людям воду, врожай і життя в пустелі.

Єгиптяни прославилися своїми пірамідами, величними храмами та муміями, адже вірили у життя після смерті. Вони винайшли папірус і писали особливими знаками — ієрогліфами.

Фараон у Єгипті вважався не просто правителем, а «живим богом». Саме тому ця країна й досі захоплює світ своїми таємницями та відкриттями археологів. 🪘🌍

# data[].attributes.attachment_link.title
Велика піраміда на заході сонця

# data[].attributes.headline
Цікава інформація

# data[].attributes.subject
Цікава інформація

# data[].attributes.body
У стародавньому Єгипті існувала «поліція пустелі», яка охороняла каравани та подорожніх від нападів розбійників і навіть слідкувала за тим, щоб ніхто не крав каміння з будівництва пірамід. Це були своєрідні перші прикордонники й патрульні в історії.

# data[].attributes.headline
Стародавній Єгипет 

# data[].attributes.subject
Стародавній Єгипет 

# data[].attributes.body
Стародавній Єгипет – це дуже цікава країна, яка існувала тисячі років тому.

Єгиптяни будували величезні піраміди, у яких ховали своїх фараонів. Вони вірили, що після смерті є інше життя, тому клали у гробниці їжу, прикраси та навіть скарби.

Найважливішою річкою був Ніл. Завдяки йому люди мали врожай і могли жити в пустелі.

У єгиптян були свої письмена – ієрогліфи. Вони малювали знаки у вигляді пташок, звірів та предметів.

Ще вони вміли робити мумії, зналися на медицині й астрономії. А найбільша загадка Єгипту – Сфінкс, який охороняє піраміди.

Стародавній Єгипет і сьогодні залишається одним із найцікавіших куточків історії, бо там і досі багато таємниць.

# data[].attributes.headline
Стародавній Єгипет

# data[].attributes.subject
Стародавній Єгипет

# data[].attributes.body
10 найбільших таємниць Стародавнього Єгипту, які й досі викликають суперечки вчених:

1. Як будували піраміди 🏗
Ми досі не маємо остаточної відповіді, яким чином люди понад 4500 років тому пересували ідеально оброблені блоки вагою по 2–70 тонн. Теорії є: від рамп і катків до використання води для ковзання.

2. Секрети Сфінкса 🦁
Великий Сфінкс у Гізі старший за самі піраміди чи молодший? Дослідження ерозії натякають, що він може бути набагато старішим. Його обличчя, ймовірно, спочатку було іншим.

3. Загублені лабіринти 🏛
Геродот писав про величезний єгипетський лабіринт з тисячами залів і коридорів біля Фаюмського оазису. Але де він — археологи й досі не знають.

4. Кімнати в піраміді Хеопса 🔒
Сканування показали, що всередині Великої піраміди є невідомі порожнини, але ніхто ще не знає, що там — приховані скарби, нові гробниці чи просто технічні проходи?

5. Мумії, які “говорять” 🗣
Деяким муміям вдалося відтворити звучання голосових зв’язок за допомогою 3D-моделей. Але загадка в іншому: чому у деяких тілах знаходять сліди технологій, що здаються занадто сучасними?

6. Фараон Ехнатон 👑
Чоловік із дивною зовнішністю (довгий череп, витягнуте тіло) реформував релігію, запровадивши культ одного Бога — Атона. Чому він це зробив і ким він насправді був — питання без відповіді.

7. Невідомі мумії ⚰️
Є гробниці, де знайдено десятки тіл без імен і титулів. Хто вони були — жертви ритуалу, слуги фараона чи невідомі члени династії?

8. Технології обробки каменю 🔨
Деякі статуї і саркофаги мають настільки ідеально відполіровану поверхню, що сучасні інженери дивуються — це виглядає як робота машин.

9. Загублені бібліотеки 📜
Легендарна бібліотека в храмі в Геліополісі чи записи жерців про космос — все це загубилося. Ми маємо лише уламки знань.

10. Прокляття фараонів ☠️
Після відкриття гробниці Тутанхамона кілька археологів справді померли при дивних обставинах. Це збіг чи реальна “пастка” стародавніх жерців?

⚡ Єгипет ще приховує дуже багато таємниць. І кожна знахідка археологів відкриває більше питань, ніж відповідей.

# data[].attributes.headline
воны строилы хаулпы

# data[].attributes.subject
воны строилы хаулпы

# data[].attributes.headline
мифы про богов и колезейи

# data[].attributes.subject
мифы про богов и колезейи

# data[].attributes.headline
фараоны и сфинксы с пирамидами

# data[].attributes.subject
фараоны и сфинксы с пирамидами

# data[].attributes.headline
Романська архітектура.

# data[].attributes.subject
Романська архітектура.

# data[].attributes.body
Романський стиль вирізнявся масивністю і зовнішньою суворістю споруд, які зберігають оборонні, захисні функції. Найбільша увага приділялася спорудженню храмів-фортець, монастирів-фортець, замків-фортець, що розташовували на підвищених ділянках місцевості. Головним будівельним матеріалом був тесаний камінь. З часом обробка кам'яних брил удосконалюється, а м'які різновиди каменю, легкі в обробці, стають джерелом для створення перспективних порталів, різьблених капітелей, рельєфів і згодом, скульптур, якими почали прикрашати західний фасад.

# data[].attributes.attachment_caption
Франсіско Гойя, Парасолька, 1777

# data[].attributes.headline
Романтизм: мистецтво емоцій, індивідуальності та свободи

# data[].attributes.subject
Романтизм: мистецтво емоцій, індивідуальності та свободи

# data[].attributes.body
Романтизм — це мистецький і літературний напрям, що виник наприкінці XVIII — на початку XIX століття як реакція на раціоналізм Просвітництва. Він підкреслював емоційність, індивідуальність, свободу творчості, інтерес до природи, історизму та містики.

Романтизм охопив літературу (Тарас Шевченко, Джордж Байрон, Віктор Гюго), живопис (Франсіско Гойя, Ежен Делакруа), музику (Людвіг ван Бетховен, Фредерік Шопен), архітектуру (неоготика) та скульптуру (експресивні, динамічні образи).

Цей напрям змінив культуру й світогляд, вплинувши на мистецтво, моду та психологію суспільства.

# data[].attributes.attachment_link.title
Франсіско Гойя, Парасолька, 1777

# data[].attributes.headline
Знакова картина видатн

# data[].attributes.body
Знакова картина видатного французського художника Жан-Оноре Фрагонара «Гойдалка» (1767)

Ковальчук Катерина 8-А

# data[].attributes.attachment_caption
Портрет Марії Антуанети, автор: Елізабет Віже-Лебрен (1977). Ковальчук Олександра 8-А клас

# data[].attributes.headline
Буренко Поліна 8Б Бароко у Львов 

# data[].attributes.subject
Буренко Поліна 8Б Бароко у Львов 

# data[].attributes.body
В кінці XVII століття помітне зрушення траєкторії у європейському зодчестві в напрямку розвитку архітектурного стилю бароко. В цей час в забудові велика увага почала приділятись пишності форм та насиченості декорів. Бароко в французькій мові має значення «перлини неправильної форми», а в італійській вказує на щось химерне та дивовижне, що й можна простежити в барокових об’єктах, де характерною є певна химерність та незвичність, насиченість в оздобленні, вигнутість ліній, гра кольорів, світла і тіней.

На період барокової забудови у Львові припадає зведення таких величних та відомих споруд як Домініканський собор, ансамбль Собору Святого Юрія, а з резиденцією митрополитів та бароковими митрополичими садами, Гарнізонний храм; місця, біля яких ви не один раз спостерігатимете людей, які в подиві та захопленні вдивляються в монументальність споруд намагаючись розгледіти кожну деталь, запам’ятати та зрозуміти її призначення, або ж які зберігають в пам’яті камери їхню красу та довершеність. Це період, коли творив свої скульптури «український Мікеланджело» – Йоган Пінзель, роботи якого стали взірцем скульптури пізнього бароко.

# data[].attributes.attachment_caption
Назаренко Даня 8Б 

# data[].attributes.headline
КОЛІЗЕЙ Назаренко Даня 8Б 

# data[].attributes.subject
КОЛІЗЕЙ Назаренко Даня 8Б 

# data[].attributes.body
Колізей

# data[].attributes.attachment_caption
Астахов Ілля, 8-А

# data[].attributes.headline
Мистецтво Візантії та Київської держави (Ліцей № 111 ДМР)

# data[].attributes.subject
Мистецтво Візантії та Київської держави (Ліцей № 111 ДМР)

# data[].attributes.body
Візантійський стиль зародився в архітектурі й образотворчому мистецтві, виявився також в ілюструванні книг. Для візантійського стилю характерні урочистість і шляхетність. Інтер’єри вражали розкішшю. Найвідоміша у світі пам’ятка візантійської архітектури - собор Святої Софії в Константинополі (сучасне м. Стамбул, Туреччина). Храми прикрашали настінні розписи – мозаїки та фрески. Свята Софія вважається четвертим в світі за розмірами храмом.

Мистецтво Київської держави вважають одним із найвидатніших художніх явищ у світі. Найстаріший зразок храмової архітектури - Спасо-Преображенський собор у Чернігові (1036р.). Його будівництво почали 1035 року. Будову заклав брат Ярослава Мудрого – Мстислав Хоробрий. В інтер’єрах частково збереглися давні розписи 11 століття. Зала храму є чи не найкращою в Україні для звучання голосу.

# data[].attributes.headline
 Єгипті було мало архітектурних форм, характерних для цієї держави, це також пояснювалося обмеженістю будівельного матеріалу. Основними архітектурними формами були піраміда, пілон і колона.Останній фактор, який відіграє велику роль у розвитку архітектури більшості країн, — це наявність доріг і їх якість. В Стародавньому Єгипті єдиною хорошою дорогою був Ніл, він нею залишається й досі

# data[].attributes.subject
 Єгипті було мало архітектурних форм, характерних для цієї держави, це також пояснювалося обмеженістю будівельного матеріалу. Основними архітектурними формами були піраміда, пілон і колона.Останній фактор, який відіграє велику роль у розвитку архітектури більшості країн, — це наявність доріг і їх якість. В Стародавньому Єгипті єдиною хорошою дорогою був Ніл, він нею залишається й досі

# data[].attributes.attachment_caption
Зразки «скіфського золотарства»

# data[].attributes.headline
Магічне золото та "звіриний стиль" скіфів (Ліцей №111 ДМР)

# data[].attributes.subject
Магічне золото та "звіриний стиль" скіфів (Ліцей №111 ДМР)

# data[].attributes.body
Скіфи надавали золоту магічні властивості, тому використовували його для оберегів. Їхній одяг, головні убори та взуття прикрашали золотими пластинками із зображеннями тварин: коней, оленів, пантер та ін. Митці також створювали міфологічних істот — крилатих левів, грифонів, сфінксів. Ці вироби, виконані в техніці рельєфу (лиття, кування, тиснення), є прикладом скіфського «звіриного стилю». У багатофігурних композиціях відображені сцени з життя скіфів: полювання, битви, ритуали.

# data[].attributes.headline
Кузьміченко Кирило 

# data[].attributes.subject
Кузьміченко Кирило 

# data[].attributes.headline
Стародавня Греція

# data[].attributes.subject
Стародавня Греція

# data[].attributes.body
У Греції розташована найстаріша столиця Європи – Афіни. Саме у Греціїї зародилася демократія, там винайшли театр. Крім того, жінкам не дозволялося брати участь або дивитися стародавні Олімпійські ігри. Цікаві факти про Стародавню (Античну) Грецію, про життя греків, культуру, архітектуру та звичаї зібрані в цій статті.

# data[].attributes.headline
Батьківщиною епохи Відродження вважається Флоренція і саме звідси Ренесанс поширився спочатку по всій Італії, а невдовзі по всій Європі. На території сучасної Італії в ті часи існували невеликі міста-держави, які були практично незалежні і дуже багаті. Однією з причин виникнення нового культурного руху була фінансова незалежність художників які жили в цих успішних містах і могли дозволити собі творити у власне задоволення.

# data[].attributes.subject
Батьківщиною епохи Відродження вважається Флоренція і саме звідси Ренесанс поширився спочатку по всій Італії, а невдовзі по всій Європі. На території сучасної Італії в ті часи існували невеликі міста-держави, які були практично незалежні і дуже багаті. Однією з причин виникнення нового культурного руху була фінансова незалежність художників які жили в цих успішних містах і могли дозволити собі творити у власне задоволення.

# data[].attributes.headline
Коли єгиптяни будували свої піраміди, Землею ще бродили мамонти. Вони вимерли близько 4 тисяч років тому, а давньоєгипетське царство виникло понад 6 тисяч років тому.

# data[].attributes.subject
Коли єгиптяни будували свої піраміди, Землею ще бродили мамонти. Вони вимерли близько 4 тисяч років тому, а давньоєгипетське царство виникло понад 6 тисяч років тому.

# data[].attributes.body
Косметика в Стародавньому Єгипті була популярна не тільки серед жінок, а й серед чоловіків. Втім, основним її призначенням був захист шкіри від сонячних променів, а не прикрашання обличчя. До речі, у сучасних єгиптян косметика теж популярна.

# data[].attributes.attachment_caption
Астахов Ілля 8-А (Ліцей №111 ДМР)

# data[].attributes.headline
Стародавня Греція – батьківщина театру

# data[].attributes.subject
Стародавня Греція – батьківщина театру

# data[].attributes.body
Класичний театр в його розумінні як вид мистецтва починає свою історію зі Стародавньої Греції. У театрі того часу було два жанри: сатира і драма. Назва «сатира» бере свій початок від сатирів, тобто лісових божеств, життєрадісних істот з цапиними ногами, а також демонів родючості. Сатири є істотами бешкетними, похітливими і великими любителями випити. Сатира в давньогрецькому театрі носила такий же вульгарний характер з сальними жартами. Драматичні ж постановки тривали протягом декількох годин і були воістину трагічними, з великою кількістю смертей і різних страждань. Грали ж в театрі Стародавньої Греції тільки чоловіки. Якщо у актора була роль красивої дівчини, то він одягав на обличчя білу маску. Якщо ж некрасивої – то жовту. Дивитися спектаклі в театрі могли також тільки чоловіки. В театр глядачі приносили з собою пиття і їжу.

# data[].attributes.attachment_caption
Астахов Ілля 8-А

# data[].attributes.headline
Міфологія Стародавнього Єгипту

# data[].attributes.subject
Міфологія Стародавнього Єгипту

# data[].attributes.headline
Вовк Софія 8а

# data[].attributes.subject
Вовк Софія 8а

# data[].attributes.body
Грандіозні готичні собори вирізнялися висотою, місткістю, ошатністю, видовищним і багатим декором. Для готичного стилю характерні гострі споруди зі стрілчастими склепіннями, великою кількістю кам'яного різьблення і скульптурних прикрас.

# data[].attributes.headline
Травєнікова Дар'я 8-Б клас 

# data[].attributes.subject
Травєнікова Дар'я 8-Б клас 

# data[].attributes.body
Малюнок "Вітраж у Готичному стилі"

# data[].attributes.headline
Гавриленко Анастасія 8-Д

# data[].attributes.subject
Гавриленко Анастасія 8-Д

# data[].attributes.headline
Зубенко Денис 8-В

# data[].attributes.subject
Зубенко Денис 8-В

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вступ

Ренесансна музика - це музика, написана в Європі в епоху Відродження. Консенсус серед музичних істориків - з помітним незгодою - полягав у тому, щоб розпочати епоху близько 1400 року, з кінцем середньовічної епохи, і закрити її близько 1600 року, з початком барокового періоду, тому почавши музичний Ренесанс приблизно через сто років після початку Ренесансу як розуміється в інших дисциплін. Як і в інших мистецтвах, на музику того періоду суттєво вплинули події, що визначають ранньосучасний період: підйом гуманістичної думки; відновлення літературної та художньої спадщини Стародавньої Греції та Риму; посилення інновацій та відкриттів; зростання комерційної підприємництво; підйом буржуазного класу; і протестантська Реформація. З цього мінливого суспільства виник загальний, об'єднує музичну мову, зокрема поліфонічний стиль франко-фламандської школи.

Винахід преси Гутенберга зробило розповсюдження музики та музичної теорії можливим у широкому масштабі. Попит на музику як розваги і як діяльність для освічених любителів збільшувався з появою буржуазного класу. Поширення шансонів, мотетів та мас по всій Європі співпало з об'єднанням поліфонічної практики в флюїдний стиль, який завершився другою половиною шістнадцятого століття в творчості таких композиторів, як Палестрина, Ласс, Вікторія та Вільям Берд. Відносна політична стабільність і процвітання в Низьких країнах, поряд з процвітаючою системою музичної освіти в багатьох церквах і соборах області, дозволили підготувати сотні співаків і композиторів. Ці музиканти були дуже затребувані по всій Європі, особливо в Італії, де церкви і аристократичні двори наймали їх як композиторів і вчителів. До кінця шістнадцятого століття Італія ввібрала північні впливи, причому Венеція, Рим та інші міста були центрами музичної діяльності, змінивши ситуацію на сто років раніше. Опера виникла в цей час у Флоренції як навмисна спроба воскресити музику Стародавньої Греції.

Музика, все більше звільнена від середньовічних обмежень, в діапазоні, ритмі, гармонії, формі і нотації, стала засобом для нового особистого вираження. Композитори знайшли способи зробити музику виразною текстів, які вони ставили. Світська музика увібрала в себе прийоми від духовної музики, і навпаки. Популярні світські форми, такі як шансон і мадригал, поширилися по всій Європі. На судах працювали віртуозні виконавці, як співаки, так і інструменталісти. Музика також стала більш самодостатньою завдяки своїй доступності в друкованому вигляді, існуючому заради себе. Багато знайомі сучасні інструменти (включаючи скрипку, гітару, лютні та клавішні інструменти), переросли в нові форми в епоху Відродження, реагуючи на еволюцію музичних ідей, представляючи подальші можливості для вивчення композиторів і музикантів. Сучасні дерев'яні духові та мідні інструменти, такі як фагот і тромбон, також з'явилися; розширення діапазону звукового кольору і потужності. Протягом п'ятнадцятого століття звучання повних тріад стало звичайним явищем, а наприкінці шістнадцятого століття система церковних режимів почала повністю руйнуватися, поступаючись місцем функціональній тональності, яка мала домінувати над західною художньою музикою протягом наступних трьох століть.

З епохи Відродження в кількості виживає як світська, так і духовна музика, причому як вокальна, так і інструментальна. Величезне розмаїття музичних стилів і жанрів процвітало в епоху Відродження, і їх можна почути на комерційних записах в двадцять першому столітті, включаючи меси, мотети, мадригали, шансони, супроводжувані пісні, інструментальні танці та багато інших. Численні ансамблі ранньої музики, що спеціалізуються на музиці того періоду, проводять концертні тури і роблять записи, використовуючи широкий спектр інтерпретаційних стилів.

Однією з найбільш яскраво виражених рис європейської художньої музики раннього Ренесансу була зростаюча залежність від інтервалу третього (в середні віки третини вважалися дисонансами). Поліфонія ставала все більш досконалою протягом чотирнадцятого століття, з дуже незалежними голосами: початок п'ятнадцятого століття демонстрував спрощення, при цьому голоси часто прагнули до гладкості. Це стало можливим завдяки значно збільшеному вокальному діапазону в музиці - в середні віки вузький діапазон зробив необхідним часте перетин частин, тим самим вимагаючи більшого контрасту між ними.

Модальні (на відміну від тональних) характеристики музики Ренесансу почали руйнуватися ближче до кінця періоду зі збільшенням використання рухів коренів п'ятих. Пізніше це перетворилося на одну з визначальних характеристик тональності.

Основними характеристиками музики епохи Відродження є наступні:

Музика на основі режимів

Багатша текстура на чотири або більше частин

Змішування, а не контрастні пасма в музичній текстурі

Гармонія з більшою турботою про перебіг і прогресування акордів

Поліфонія - одна з помітних змін, які музично відзначають епоху Відродження від середньовіччя. Його використання заохочувало використання більших ансамблів і затребуваних наборів інструментів, які б поєднувалися між собою по всьому вокальному діапазону.

Основними літургійними формами, які пережили протягом усього періоду Відродження, були маси та мотети, з деякими іншими подіями до кінця, тим більше, що композитори духовної музики почали приймати світські форми (наприклад, мадригал) для своїх власних конструкцій.

Поширеними сакральними жанрами були маса, motet, madrigale spirituale, і відзнакою.

У цей період світська музика мала все більше поширення, з найрізноманітнішими формами, але потрібно бути обережним, припускаючи вибух у різноманітності: оскільки друк зробив музику більш доступною, з цієї епохи збереглося набагато більше, ніж з попередньої середньовічної епохи, і, ймовірно, багатий магазин популярна музика пізнього середньовіччя безповоротно втрачається.

Світська музика була музикою, яка була незалежною від церков. Основними типами були німецька брехня, італійська фроттола, французький шансон, італійський мадригал та іспанська villancico. Інші світські вокальні жанри включали качча, рондо, вірелай, бергеретта, балада, musique mesurée, canzonetta, villanella, villotta, і лютня пісня. З'явилися також змішані форми, такі як моте-шансон і світський мотет.

Чисто інструментальна музика включала в себе консортну музику для диктофона або віолу та інших інструментів, а також танці для різних ансамблів. Поширеними інструментальними жанрами були токката, прелюдія, райсеркар та канцона. Танці, які грали інструментальні ансамблі, включали бас-танець, турдіон, сальтарелло, паван, галліард, алеманда, куранте, bransle, canarie та lavolta. Музика багатьох жанрів може бути організована для сольного інструменту, такого як лютня, віхуела, арфа або клавіатура. Такі домовленості називалися інтабуляціями.

Ближче до кінця періоду видно ранні драматичні попередники опери, такі як монодія, мадригальна комедія та інтермедіо.

Теорія і позначення

За словами Маргарет Бент, "ренесансна позначення недонормативна за нашими мірками; при перекладі в сучасну форму вона набуває нормативної ваги, що завищує і спотворює її первісну відкритість".

Ці різні перестановки називалися "ідеальним/недосконалим темпусом" на рівні співвідношення бреве-напівбреве, "досконала/недосконала проляція" на рівні напівбреве-мінім і існували у всіх можливих поєднаннях один з одним. Три до одного називали "ідеальним", а два до одного "недосконалим". Існували також правила, згідно з якими окремі ноти можуть бути зменшені вдвічі або подвоєні за значенням ("недосконалі" або "змінені" відповідно), коли передують або слідують інші певні нотатки. Нотки з чорними нотами (наприклад, квартальні ноти) траплялися рідше. Цей розвиток білих менструальних позначень може бути наслідком збільшення використання паперу (а не веллума), оскільки слабший папір був менш здатний витримати подряпини, необхідні для заповнення твердих нот; позначення попередніх часів, написані на веллумі, були чорними. Інші кольори, а пізніше, заповнені ноти, також використовувалися регулярно, головним чином для забезпечення вищезгаданих недосконалостей або змін та заклику до інших тимчасових ритмічних змін.

Випадкові випадки не завжди були вказані, дещо як у певних аппликатурах (табулатурах) сьогодні. Однак музиканти епохи Відродження були б високо навчені в діадичному контрапункті і, таким чином, володіли цією та іншою інформацією, необхідною для читання партитури, "те, що вимагає сучасна позначення [випадкових], тоді було б цілком очевидним без позначення співака, який розбирається в контрапункті". Співак інтерпретував свою частину, розбираючи каденційні формули з іншими частинами на увазі, і, співаючи разом, музиканти уникали паралельних октав і п'ятих або змінювали свої каденційні частини у світлі рішень інших музикантів.

Саме завдяки сучасним табулатурам для різних щипаних інструментів ми отримали багато інформації про те, які випадкові випадки виконували оригінальні практикуючі.

Інформацію про конкретних теоретиків див. Йоганнес Тінкторіс, Франчин Гафурій, Генріх Глареан, П'єтро Арон, Нікола Вісентіно, Томас де Санта-Марія, Джозеффо Зарліно, Вісенте Лузітано, Вінченцо Галілей, Джованні Артусі, Йоганнес Нуцій та П'єтро Сероне.

# data[].attributes.attachment_link.title
9.3: Музика Ренесансу

# data[].attributes.attachment_link.description
Ренесансна музика - це музика, написана в Європі в епоху Відродження. Консенсус серед музичних істориків - з помітним незгодою - полягав у тому, щоб розпочати епоху близько 1400 року, з кінцем середньовічної епохи, і закрити її близько 1600 року, з початком барокового періоду, тому почавши музичний Ренесанс приблизно через сто років після початку Ренесансу як розуміється в інших дисциплін.

# data[].attributes.headline
Візантійський орнамент

# data[].attributes.subject
Візантійський орнамент

# data[].attributes.body
Однолько Роман 8-Г

# data[].attributes.attachment_caption
"Взгорання Немовляти". У Візантійській імперії цей образ вважався давньою чудотворною святинею

# data[].attributes.headline
Візантійський іконопис

# data[].attributes.subject
Візантійський іконопис

# data[].attributes.body
Перевага духовного над матеріальним, релігійного над світським у візантійському мистецтві зумовила вироблення нового стилю в написанні зображень. Його найважливішою особливістю стала відмова від об’ємності, яка була властива античному реалістичному мистецтву.

Для організації художнього простору візантійські майстри не користувалися перспективою. Вони зображували предмети ніби у «зворотній перспективі», при якій фігури і предмети, що знаходяться у віддаленні, зображувалися в більшому масштабі, ніж передні, що посилювало безпосередній контакт з глядачем. Візантійський художник не працював з натури, пейзажний фон і зображені елементи архітектури відтворювалися умовно і узагальнено. З предметів побуту візантійські майстри найчастіше зображували трон, стіл, а також книгу, сувій, чашу.

# data[].attributes.attachment_caption
Фотоколаж "мистецькі перлини Візантії та Київської Русі"Фасади орнаментували цегляною кладкою. Приміщення храмів мали три галереї — нефи. Центральну частину уві

# data[].attributes.headline
Таргунакова Анастасія 8-А клас 

# data[].attributes.subject
Таргунакова Анастасія 8-А клас 

# data[].attributes.body
Розвиток мистецтва Середньовіччя охоплює період від падіння Римської імперії до початку доби Відродження. Одним із найважливіших центрів середньовічного мистецтва була Візантія. Традиції античної та східної цивілізацій поєдналися в культурі цієї могутньої держави, столицею якої став Константинополь. Відповідно до нових світоглядних уявлень головним завданням візантійського мистецтва було втілення божественного начала.

Візантійський стиль зародився в архітектурі й образотворчому мистецтві, виявився також в ілюструванні книг. Балканами він поширився на Русь-Україну, де існував упродовж багатьох століть. Для нього характерні урочистість і шляхетність.
Найвідоміша у світі пам'ятка візантійської архітектури — собор Святої Софії в Константинополі

•До найвищих художніх здобутків Київської держави належить іконопис. Творів цього виду станкового живопису збереглося дуже мало. Із початком християнізації Русі привозили ікони візантійських майстрів, зокрема відому Вишгородську Богоматір. Її зберігали в резиденції київських князів у Вишгороді, звідти вивезли під час варварських набігів на Київ.
•Фрески собору із постатями святих, сценами зі Святого Письма охоплюють майже три тисячі квадратних метрів, що є винятковим явищем у монументальному живописі.

# data[].attributes.headline
Історія терміна «реалізм» є тривалою й досить оригінальною. Уперше про «реалістів» заговорили ще в XI—XII століттях. Так називали представників схоластичного філософського напряму, які, на відміну від їхніх опонентів «номіналістів», вважали, що реально існують не індивідуальні поняття та явища, а загальні — універсали; вони, мовляв, передують існуванню поодиноких, конкретних речей.

# data[].attributes.subject
Історія терміна «реалізм» є тривалою й досить оригінальною. Уперше про «реалістів» заговорили ще в XI—XII століттях. Так називали представників схоластичного філософського напряму, які, на відміну від їхніх опонентів «номіналістів», вважали, що реально існують не індивідуальні поняття та явища, а загальні — універсали; вони, мовляв, передують існуванню поодиноких, конкретних речей.

# data[].attributes.headline
Романський стиль з'явився у десятому столітті, а в Західній Європі він встановлювався впродовж 11 -12-го сторіччя. Стиль являє собою синтез давньоримського і європейського мистецтва, частково візантійського. Також можуть бути присутні окремі будівельні та архітектурні прийоми римлян.

# data[].attributes.subject
Романський стиль з'явився у десятому столітті, а в Західній Європі він встановлювався впродовж 11 -12-го сторіччя. Стиль являє собою синтез давньоримського і європейського мистецтва, частково візантійського. Також можуть бути присутні окремі будівельні та архітектурні прийоми римлян.

# data[].attributes.headline
 Єгипетські фараони нікому не дозволяли бачити їхнє волосся. Тому завжди носили корону або хустину «немез» — це та сама смугаста накидка на всесвітньо відомій масці Тутанхамона. ✓ Піраміда Хеопса в Гізі — єдине з Семи чудес світу, що збереглося до наших днів. Висота піраміди — 146,6 м.

# data[].attributes.subject
 Єгипетські фараони нікому не дозволяли бачити їхнє волосся. Тому завжди носили корону або хустину «немез» — це та сама смугаста накидка на всесвітньо відомій масці Тутанхамона. ✓ Піраміда Хеопса в Гізі — єдине з Семи чудес світу, що збереглося до наших днів. Висота піраміди — 146,6 м.

# data[].attributes.headline
МИСТЕЦТВО ГРЕЦЬКИХ МІСТ ПІВНІЧНОГО ПРИЧОРНОМОР’Я 

# data[].attributes.subject
МИСТЕЦТВО ГРЕЦЬКИХ МІСТ ПІВНІЧНОГО ПРИЧОРНОМОР’Я 

# data[].attributes.body
Ткаченко Марія 8Б (Ліцей №111 ДМР)

В архітектуру, що мала античний характер з деякими місцевими відхиленнями, міцно ввійшла ордерна система.
Будівельним матеріалом був місцевий камінь вапняк, не дуже пластичний і гарний для скульптури, оскільки райони причорноморських міст не мали мармуру чи інших кращих порід каменю.
У містах впроваджувалося прямолінійне планування за так званою гіпподамовою* системою. Вулиці перетиналися під прямим кутом.
В місті існували ордерні культові споруди, величні оборонні мури, брами іноді прикрашувались бронзовими кінними статуями, що надавали архітектурі величного вигляду. Площі з багатими житловими та громадськими забудовами прикрашали високохудожні пам'ятки мистецтва, зокрема в період римського панування.
Унікальним архітектурним творінням Пантікапея є Царський курган (IV ст. до н. е.) — усипальня боспорського володаря, імовірно Левкона І, знайдена 1837 року. Під час розкопок жодних скарбів там не виявилося: могилу було пограбовано ще за давніх часів. Проте сама споруда по праву увійшла до переліку найвизначніших шедеврів архітектурного мистецтва.

# data[].attributes.headline
Видренко Ксенія 8-Б<

# data[].attributes.body
Видренко Ксенія 8-Б

# data[].attributes.headline
Мартиненко Діана 8-б

# data[].attributes.subject
Мартиненко Діана 8-б

# data[].attributes.attachment_caption
Приклади виконання

# data[].attributes.headline
Мистецтво скіфів. Брага Остап, 8-А клас Дніпровський ліцей 111

# data[].attributes.subject
Мистецтво скіфів. Брага Остап, 8-А клас Дніпровський ліцей 111

# data[].attributes.body
На ранніх етапах (VI-V ст. до н. е.) в мистецтві скіфів переважає так званий звіриний стиль. І хоча мова йде про зображення тварин, проте далеко не всяке таке зображення можна вважати пам’ятником звіриного стилю. Визначити цей напрям – звичайно, певною мірою схематично – можна приблизно так: звіриний стиль – це зображення строго певних видів тварин в традиційних позах, число яких досить обмежено, виконане в певній стилістичній манері і служило для прикраси лише певних категорій речей.

У скіфському звіриному стилі ми бачимо зображення хижаків (найчастіше різних котячих), копитних (оленя, гірського козла, рідше кабана), птахів (зазвичай орла) або окремо їх голів, лап, крил. Іноді ці елементи зливаються воєдино, створюючи образ фантастичної істоти з крилами птиці і тулубом лева, а іноді і з рогами.

Копитні здебільшого представлені з чотирма підібраними до живота ногами (так звана «поза летючого галопу»), хижаки частіше зображуються терзаючи здобич, але часом ми бачимо їх і згорнувшись в кільце або припавши на лапи. Часто велике зображення звіра служить як би фоном, на якому розміщуються більш дрібні додаткові фігурки. Всі ці композиції прикрашали предмети озброєння, кінської збруї, особистого оздоблення.

# data[].attributes.headline
Українське бароко в Кропивницькому

# data[].attributes.subject
Українське бароко в Кропивницькому

# data[].attributes.body
Брагінець Даша 8б
1.Зразком українського бароко в місті є будівля, в якій зараз міститься академічний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького (сер. XIX ст.).
2.Грецьку церкву (нині собор Свято Різдва Богородиці) заснували грецькі переселенці. Будівництво закінчили у 1812 році. Храм зведено у стилі класицизму, але із домішками бароко. Наприкінці ХІХ століття його було суттєво добудовано. Це єдиний храм колишнього Кіровограду, який не закрили більшовики
3.Спасо-Преображенський собор  освятили у 1813 році. Свого часу це був головний храм Єлисаведграду. На його повторному освяченні у 1913 році був присутній імператор Микола ІІ
https://ukrainaincognita.com/kirovograd-2/kirovograd-proty-stereotypiv-skarbnytsya-arkhitekturnykh-shedevriv

# data[].attributes.attachment_link.title
загружено (1)

# data[].attributes.headline
Архітектура Кропивницького

# data[].attributes.subject
Архітектура Кропивницького

# data[].attributes.body
У Кропивницькому, зокрема в історичному центрі, частково (у порівнянні з іншими обласними центрами країни доволі непогано) збереглася стара забудова (переважно 2-а пол. XIX століття), в тому числі низка культових споруд, рештки російських укріплень, єврейські квартали тощо. Особливістю Кропивницького є застосування в архітектурі окремих стилів (доволі великого числа), а не пануючого еклектизму, як скажімо в Києві.
Деякі будинки мають мотиви бароко. Так, у стилі неокласицизму з вкрапленнями елементів бароко збудована будівля академічного українського музично-драматичний театру ім. М. Л. Кропивницького (1865- 1867).
Є в місті і споруди т.зв. «єврейського бароко», по суті еклектичні, але з використанням деяких цікавих стилів — так, скажімо, в будівлі сучасної міської лікарні № 3 на вулиці Дворцова використано мавританський стиль. У низці будівель в стилі модерн вдало застосовано мотиви неоросійського («неоруського») стилю.

# data[].attributes.headline
Українське бароко в Кропивницькомую

# data[].attributes.subject
Українське бароко в Кропивницькомую

# data[].attributes.body
Кузовніков В'ячеслав 8-Б
1)Зразком українського бароко в місті є будівля, в якій
зараз міститься академічний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького (сер. XIX ст.).
2)Спасо-Преображенський собор  освятили у 1813 році. Свого часу це був головний храм Єлисаведграду. На його повторному освяченні у 1913 році був присутній імператор Микола ІІ
3)Грецьку церкву (нині собор Свято Різдва Богородиці) заснували грецькі переселенці. Будівництво закінчили у 1812 році. Храм зведено у стилі класицизму, але із домішками бароко. Наприкінці ХІХ століття його було суттєво добудовано. Це єдиний храм колишнього Кіровограду, який не закрили більшовики
4)Шедевр Якова Паученка – будинок видатного лікаря та вченого-антрополога Самуїла Вайсенберга.
5)Храм святого Володимира зараз у процесі реконструкції. Будувати його почали у 1795 році для єдиновірців, як Покровську церкву освятили аж у 1826-му. Будували 31 рік, а після освяти відразу закрили – єдиновіри відмовились проводити в ньому богослужіння. Лише у 1847 році вони погодились прийняти храм. Судячи із фото – це була барокова будівля. У радянські часи храм закрили і розмістили в ньому, попередньо змінивши його до невпізнанності, клуб. Лише у 1996 році приміщення передали православній громаді і нині тут діє храм УАПЦ освячений на честь святого Володимира

# data[].attributes.headline
Українське бароко рідного краю. Буряк Марія 8-В.

# data[].attributes.subject
Українське бароко рідного краю. Буряк Марія 8-В.

# data[].attributes.body
Зразком українського бароко в моєму місті є будівля, в якій зараз міститься академічний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького (сер. XIX ст.). Це перший професійний український театр, який став колискою театрального мистецтва в Україні. Він був збудований у 1867 році за власний кошт Георгієм Васильовичем Трамбицьким. Сьогодні театр – це шедевр архітектурного та дизайнерського мистецтва.

# data[].attributes.headline
Українське барокко у Кропивницькому 

# data[].attributes.subject
Українське барокко у Кропивницькому 

# data[].attributes.body
Шедевр Якова Паученка – будинок видатного лікаря та вченого-антрополога Самуїла Вайсенберга.

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Скіфів

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Скіфів

# data[].attributes.body
Плахтій Марина 8-г

# data[].attributes.attachment_link.title
Як скіфи стали українцями. #скіфи #scythia #українці  #ukraine

# data[].attributes.headline
Кетова Вероніка

# data[].attributes.subject
Кетова Вероніка

# data[].attributes.body
Вітраж

# data[].attributes.headline
малюнок «Запрошення до Стародавньої Греції»

# data[].attributes.subject
малюнок «Запрошення до Стародавньої Греції»

# data[].attributes.body
малювала Попик Ліана
8-Бклас👍🏻

# data[].attributes.headline
Столярська Марі

# data[].attributes.body
Столярська Марія 8-Г

# data[].attributes.attachment_caption
Береза Денис 8 б 

# data[].attributes.headline
Римський Колізей Береза Денис 8 б 

# data[].attributes.subject
Римський Колізей Береза Денис 8 б 

# data[].attributes.headline
Дарія Кожухарь

# data[].attributes.body
Дарія Кожухарь

# data[].attributes.headline
Козінова Аліса 

# data[].attributes.body
Козінова Аліса 8-в

# data[].attributes.headline
Блажко Августіна, 8 

# data[].attributes.body
Блажко Августіна, 8 клас

# data[].attributes.attachment_caption
Камишов Андрій 8-Б клас

# data[].attributes.headline
Малишко Ілля. 

# data[].attributes.subject
Малишко Ілля. 

# data[].attributes.body
Візантійський орнамент

# data[].attributes.headline
Петро Чирчик 8в

# data[].attributes.body
Петро Чирчик 8в

# data[].attributes.headline
Ганжела Євгеній 8-Б клас

# data[].attributes.subject
Ганжела Євгеній 8-Б клас

# data[].attributes.headline
Ганжела Євгеній 8-Б клас

# data[].attributes.subject
Ганжела Євгеній 8-Б клас

# data[].attributes.headline
Шарапа Дмитро 8-Б клас 

# data[].attributes.subject
Шарапа Дмитро 8-Б клас 

# data[].attributes.headline
Дерека Тіна 8В

# data[].attributes.subject
Дерека Тіна 8В

# data[].attributes.body
КОЛІЗЕЙ

# data[].attributes.headline
Береза Юлія 8б

# data[].attributes.subject
Береза Юлія 8б

# data[].attributes.headline
8б Тигран Айрапетян

# data[].attributes.subject
8б Тигран Айрапетян

# data[].attributes.headline
8б Тигран Айрапетян

# data[].attributes.subject
8б Тигран Айрапетян

# data[].attributes.headline
Римський Колізей (П.

# data[].attributes.body
Римський Колізей (П.В)

# data[].attributes.attachment_caption
Харахоріна Уляна 8-А

# data[].attributes.headline
Невмержицька Єва 8-А

# data[].attributes.subject
Невмержицька Єва 8-А

# data[].attributes.headline
Плугарь Дар'я 8-А

# data[].attributes.subject
Плугарь Дар'я 8-А

# data[].attributes.headline
Римський Колізей Орлик Аліна 8Г

# data[].attributes.subject
Римський Колізей Орлик Аліна 8Г

# data[].attributes.attachment_caption
Стеценко Марія 8-а

# data[].attributes.headline
Малюнок "Колізей"

# data[].attributes.subject
Малюнок "Колізей"

# data[].attributes.headline
Малюнок-колізей

# data[].attributes.subject
Малюнок-колізей

# data[].attributes.body
Прокопенко Дмитро 8-В

# data[].attributes.headline
Північне Відродження (Влада Грабова 8 м)

# data[].attributes.subject
Північне Відродження (Влада Грабова 8 м)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Уроки истории Питона Каа

# data[].attributes.attachment_link.title
Північне Відродження: нідерландський живопис (укр.) Від середньовіччя до Відродження

# data[].attributes.headline
Палац Потоцьких (фот

# data[].attributes.body
Палац Потоцьких (фото спереді)

# data[].attributes.headline
Філіпчук Анна 8-Б клас

# data[].attributes.subject
Філіпчук Анна 8-Б клас

# data[].attributes.headline
Горобець Маша

# data[].attributes.subject
Горобець Маша

# data[].attributes.body
Гайворонська філія номер 1
Гайворонський ліцей номер 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Мистецтво. Школа

# data[].attributes.attachment_link.title
Живопис бароко

# data[].attributes.headline
Майданюк Аліна 

# data[].attributes.subject
Майданюк Аліна 

# data[].attributes.body
Гайворонська філія номер 1
Гайворонський ліцей номер 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Мистецтво. Школа

# data[].attributes.attachment_link.title
Архітектура та скульптура стилю Бароко

# data[].attributes.headline
Майданюк Аліна 8 Б Гайворонська філія №1 Гайворонський ліцей №2

# data[].attributes.subject
Майданюк Аліна 8 Б Гайворонська філія №1 Гайворонський ліцей №2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Татьяна Савченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Мода епохи Ренесансу

# data[].attributes.headline
МУЛЬТИК "СКАРБИ ПІРА

# data[].attributes.body
МУЛЬТИК "СКАРБИ ПІРАМІД"

# data[].attributes.attachment_link.title
Три кота | Сокровища Египта | Серия 59 | Мультфильмы для детей