# data[].attributes.body
1. התחדד וכאב לי עד כמה העולים מתקשים להיטמע בחברה הישראלית ותמיד מרגישים שיש עליהם איזו תווית של חריגות או כל מיני סטיגמות לא נעימות שאיתן הם צריכים להתמודד בתוספת לכל ההתמודדויות הלא פשוטות של שינוי כ"כ משמעותי.
2. אצלי בכיתה רוב העולות מצרפת. הסרטון על העליה מצרפת מאוד התחבר לי לחוויות שלהם. אני לוקחת מתוך הסרטון את העניין שחשוב לעולים להיות ישראלים ושלא יתייגו אותם כצרפתים. תמיד היה לי חשוב להתייחס אליהן כאל ישראליות לכל דבר ועכשיו קיבלתי עוד דחיפה להתחזק בזה. להיות לצידן מצד אחד בהכלה למורכבויות שלהן ומצד שני- לעזור להן להשתלב ולהיות חלק משמעותי ובלתי נפרד מהחברה הכללית הישראלית בכיתה.

# data[].attributes.headline
שגית רחימי.חווית

# data[].attributes.body
שגית רחימי.
חווית העליה טומנת בתוכה חוסר שייכות מובנה, דבר המצריך חשיבה מחודשת שלנו האנשים חינוך האימונים על צמצום פערים ונתינת ידע. חווית השונות ביחד עם אתגרי השילוב בתוך חברה קיימת מעוררים קשיים המובילים גם לקושי לימודי. הסרטונים כאן חידדו עבורי את התובנה כי המשימה ללמד נכון את העולים על אף חלוף הזמן לא נעלמה מהעולם הדיגקטי של מערכת החינוך ויש למצוא כלים יעודיים למען אוכלוסיה זו.

תודה

# data[].attributes.headline
שלומית אדלמן

# data[].attributes.subject
שלומית אדלמן

# data[].attributes.body
ראשית התרגשתי לראות את הסרטים ולהבין מקרוב את ההתמודדויות הרגשיות של העולים מהתפוצות השונות. תובנה שהתחדשה לי מדבריו של הרב שרון שלום היא: הכיסופים לירושלים היוו יסוד וגשר בין יהודים בגולה. לא המצוות אלא הכיסופים לעיר הנצח. בכתבה על יהודי צרפת התחדשה לי התובנה שמדינת ישראל העריכה שהם יקלטו בכוחות עצמם, ולא השקיעה משאבים גדולים בקליטה. יתכן וזה מה שהביא למשברים ולקשיים שחוו. נקודות שזיהיתי אצל תלמידותי מתוך הסרטים: תפישת זמן אחרת בקרב עולי אתיופיה, ומשבר היררכית המשפחה בקרב עולי צרפת. שתי הנקודות האלה דורשות תשומות מיוחדות מאיתנו, מורי העולים.

# data[].attributes.headline
אחד הילדים אמר שיש לו בזכות מועדון המטרו כמה חברים ישראלים...ואני חושבת על כך שבבית הספר שלנו ה"צרפתים" הם חבורה...הם נראים שמחים אבל פתאום אני חושבת כמה היו רוצים להקרא ישראלים ולהיות עם חברים ישראלים. 

# data[].attributes.subject
אחד הילדים אמר שיש לו בזכות מועדון המטרו כמה חברים ישראלים...ואני חושבת על כך שבבית הספר שלנו ה"צרפתים" הם חבורה...הם נראים שמחים אבל פתאום אני חושבת כמה היו רוצים להקרא ישראלים ולהיות עם חברים ישראלים. 

# data[].attributes.body
hjdhs;gzg;zaaaaaaa

# data[].attributes.body
צפיתי בסרטונים ודווקא מה שהפתיע אותי זה הסרטון על העולים מצרפת.
בדיוק כמו שהנערים מציינים בסרטון, גם אני חשבתי שהעליה מצרפת שונה לגמרי מהעליות האחרות כמו מאתיופיה ומבריה"מ.
בתודעה שלי העליה מצרפת הייתה הרבה יותר "קלה" ו"רכה". קודם כל מהפן הכלכלי שבאופן כללי טוב יותר מהעליות האחרות, ונגזר מכך מהפן של ההתייחסות של הוותיקים לעולים מצרפת.
מסתבר שגם בעליה הזו יש קשיים לא דווקא שפתיים. כנראה שיש הרבה מה ללמוד..

מה שאאמץ לכיתתי. למרות שאין בכיתתי עולים מצרפת, כן אזכור לבדוק לשאול ולחקור כל תלמיד במיוחד עולה , יותר על הרקע והמצב, ולא לחשוב שהכל ידוע..

# data[].attributes.headline
בעקבות הסרטונים

# data[].attributes.subject
בעקבות הסרטונים

# data[].attributes.body
ציינו את שמכם ו-
1. הציגו תובנה או דבר שהתחדד, התחדש או הפתיע אתכם בסרטונים.

2. כתבו דבר העולה מתוך הסרטון/ים שאתם מזהים בכיתות אצל תלמידיכם, או דבר העולה מהסרטון שתאמצו לתוך כיתותיכם .
מירי וענת

# data[].attributes.body
צפיתי בסרטונים וגיליתי עד כמה כלנו -לא משנה מה מוצאנו -דומים בעצם בבעיות "היהודיות' אחד  נירדף בגלל צבע עורו ,השני בגלל סטיגמות שרווחות לגבי עדתו.
המשותף לכל היהודים היא היהדות ואהבת ארץ ישראל.
עלינו כמורים להדגיש את המכנה השווה הזה שיגרום לאחווה בין לאה ואלה.
אני כמורה וותיקה תמיד הצלחתי ליצור אווירה של ביחד ולשלב את התלמידים יוצאי עדות שונות ע"י ביצוע משימות משותפות.
תפקידנו כמורים להיות ערניים באותם מקומות הם יש גיבוש "עדתי" במקרים אלה יש להרבות שיחות על המשותף לכולנו: האהבה לארץ ישראל,כמובן גם נושא הדת.
משימות בהן נשתף נציגים מכל העדות שמהן מורכבת הכתה מועילות מאד.

אני ילידת הארץ להורים ניצולי שואה וגם אני בילדותי הרגשתי לא נוח לפעמים רבות היות ודיברתי פולנית עם הורי ולא פעם העליו אותי על כך גם הבאתי עצמי כדוגמה מסייעת לתלמידים להרגשת השייכות.

# data[].attributes.body
בסרטון של העולים מצרפת התחדד לי הקושי של העולים גם מארץ מבוססת וחזקה כצרפת. ביישוב שבו אני גרה נקלטו בשנתיים האחרונות קרוב ל20 משפחות. במהלך הקליטה טעיתי לחשוב כי מצרפת, הקשיים מועטים. אך בסרטון נוכחתי להבין את עומק הקושי והפער העצום הקיים בין ההורים לילדים במיוחד בעליה זו.
דבר העולה בכיתת בנות העדה האתיופית שבה אני מלמדת , הוא הרצון של הבנות שלאא נשכח מהיכן הן באו. יש מין רוח כללית שמנשבת לכיוון ברור של כמה שיותר להיטמע באוכלוסיה הישראלית ולמחוק את העבר ודווקא הבנות אצלי בכיתה כל הזמן מבקשות להניף בגאווה וכבוד את השירים, המנגינות, המאכלים וכו. את המשאלה הכמוסה שלהן להיות מחוברות לשורשים ולמקור אני מאמצת לכיתתי.

# data[].attributes.headline
אריאל אוסטרבך

# data[].attributes.subject
אריאל אוסטרבך

# data[].attributes.body
התחדש לי שקשיים שייחסתי לעולים ממדינות נחשלות רלוונטיים גם בעולים משכילים ממדינות מתקדמות. בנוסף, גם הביטחון הכלכלי (ככל שקיים) לא מונע את הקשיים החברתיים של העולים. כשאני מלמד את הפרק הראשון בספר "בואי הרוח" אנו מדברים הרבה על קשיי העולים ועל החיים במעברות. הצפייה בסרטון הדגישה לי שהפער החברתי-תרבותי לא הופך לקל יותר כאשר חיים בשכונה מבוססת, אולי אפילו להיפך...
אני מלמד עולים במספר כיתות. אני לוקח איתי לתת יותר תשומת לב לכך. העולים שאני מלמד לא נחשבים עולים חדשים בזכות הוותק שלהם בארץ. אך ברור לי שהקשיים שלהם עדיין ברקע ועליי לתת על כך את הדעת.

# data[].attributes.body
תגובה ראשונית לסרטונים: דמעות... התרגשות.
אחר כך חשבתי שבאמת הביאו בסרטונים אנשים מאוד איכותיים, ויש בטח את כל סוגי האנשים מכל עלייה, אבל שבאמת לכל עליה יש משהו מיוחד (מקווה שאני לא סטראוטיפית) ושעם ישראל זוכה לקבל הרבה מכל עליה. אני יכולה גם לראות את זה בביה"ס שלי: אני אוהבת את העדינות והאצילות (הם לא מתקלקלים אפילו אחרי המון זמן) של האתיופים, את האיכות של העלייה מרוסיה (עבדתי שנה בבי"ס של עולים מרוסיה. היכולת למידה והאינטלקטואליות שחוויתי שם לא שחזרה את עצמה אחרי זה), וכרגע אני פוגשת את העלייה מצרפת. לדעתי אנחנו בשלבים הקשים, אבל אני מזהה פוטנציאל (הומור, שמחת חיים).

# data[].attributes.body
1. תובנה שהפתיעה- מאוד עניין אותי במיוחד נושא העלייה מצרפת, שהיא יחסית, חדשה כאן. הקשבתי לנער העולה המספר על הקשיים והתהליך. מה שהפתיע אותי היא העובדה שהנערים , צעירים מאוד, עלו לארץ, כי חוו אנטישמיות לשמה , והרגישו לא בטוחים. הרבה פעמים הם לבד פה, עולים לפני ההורים, ודרוש המון אומץ לעשות כן.
2. יש בכיתתי עולה חדש. הדבר הכי בולט שאני מזדהה אתו הוא בעיית השפה. העולה אצלי התבייש לדבר, הוא מאוד שקט, ולרוב שוחח עם החבר בשקט רב. אין לי כיתת עולים, אלא תלמיד אחד, שצריך להתמודד עם חבורה שלמה של נערים בארץ. בשנה הראשונה התקשה ,וזיהיתי נסיגה אצלו , אך עם הרבה סבלנות וקבלה, היום הוא פורח ומדבר בשיעורים.

# data[].attributes.headline
ראיתי את כל הסרטונים. הדהים אותי השלבים הדומים שעברו כל ה"עולים" לארץ ולא משנה המקור ממנו באו. הקשיים האובייקטיביים של ההגירה: שפה, תרבות, הכרות סביבתית , עבודה ועוד ומצד שני הקשיים של הזהות- ההתמודדות עם ההוייה כשונה, עם פגיעות ואי קבלה, לא ידעתי שגם ביהדות רוסיה וגם באתיופיה חוו פגיעה דומה מהצברים, ולעומת זאת התרגשתי לשמוע על התהליך מיוצאי אתיופיה של תהליך ההתחברות עם הזהות השלמה והגילוי מחדש של השילוב- ישראלי ורוסי. מדהימות בעיני התעצומות והכוחות שהעולים גייסו כדי להשתלב ומצד שני המשבר של ההורים, שגם אצל העולים מרוסיה היה קיים (ולא ידעתי זאת). כמה חשוב כמורה לדעת את זה.

# data[].attributes.subject
ראיתי את כל הסרטונים. הדהים אותי השלבים הדומים שעברו כל ה"עולים" לארץ ולא משנה המקור ממנו באו. הקשיים האובייקטיביים של ההגירה: שפה, תרבות, הכרות סביבתית , עבודה ועוד ומצד שני הקשיים של הזהות- ההתמודדות עם ההוייה כשונה, עם פגיעות ואי קבלה, לא ידעתי שגם ביהדות רוסיה וגם באתיופיה חוו פגיעה דומה מהצברים, ולעומת זאת התרגשתי לשמוע על התהליך מיוצאי אתיופיה של תהליך ההתחברות עם הזהות השלמה והגילוי מחדש של השילוב- ישראלי ורוסי. מדהימות בעיני התעצומות והכוחות שהעולים גייסו כדי להשתלב ומצד שני המשבר של ההורים, שגם אצל העולים מרוסיה היה קיים (ולא ידעתי זאת). כמה חשוב כמורה לדעת את זה.

# data[].attributes.headline
1.צפיתי בשלושת הסירטונים ליאת סמן טוב 

# data[].attributes.subject
1.צפיתי בשלושת הסירטונים ליאת סמן טוב 

# data[].attributes.body
ושמתי לב שכל סירטון שונה מהאחר במאפייניו ורעיונותיו
א.העליה מאתיופיה מדגישה את הזהות היהודית קודם כל כמניע אידיאולוגי לעליה .הגיבור בסרט "שרון שלום " דוגמא למופת על התגברות המכשולים התעלות והתקדמות אין הדגשה של השבר אלא את ההתמודדות ומה שצמח מזה בהמשך .
ב.סירטון עליה מרוסיה -מדגיש הרבה שאלות של זהות יהודית , ישראלית ,סטטוס בעבודה , אישי ,מקצועי ,חברתי , אולי קצת מרגישים גזענות כמו כן ניסיון לתייג את עצמם ולמצוא דרך להרגיש רוסים בסיטואציות מסויימות וישראלים באחרות אין ניסיון למחוק את העבר ,אבל חיים עם קונפליקטים פנימיים בינם לבין עצמם שגורמים לקושי הסתגלותי בארץ ולהגדרה עצמית
ג.סירטון עליה מצרפת - עליה חיובית ואופטימית קבלה של הקשיי העליה כחלק מהחיים .ישנה הדגשה למקורות ולמוסדות שתומכים ועוזרים לקידומם .המוטיבציה בשמים וחשיבה חיובית אולי בגלל שאין להם מה להפסיד  בעקבות האנטישמיות שגואה בצרפת .
2.לגבי התובנות שלוקחת לכיתה
הסירטונים מצויינים להדגמה במיוחד הסירטון  העלייה באתיופיה בגלל הנימה החיובית שבו עולים מצרפת אין לנו כרגע לא רלוונטי
מה שאני רואה כרגע שגם התלמידים שעולים של היום שונים במהותם מהעולים חינכתי לפני 15 שנה העולים מבחינת שאלת זהות ומוטיבציה לימודית וערכית
הם מהר מאוד רוצים להרגיש שייכים ועלינו לתת להם את ההרגשה הזאת
על ידי הכלה ,קשר אישי ופעילות משותפת .

# data[].attributes.body
השיר של שלמה גרוניך הדגש הוא על הישראלי. אנשים מגיעים ממקומות שונים ומתרבויות שונות. הרצון הוא שכולם יהיו ישראלים. זו משימה לא פשוטה בכלל. הסרטון של העולים מצרפת ממחיש זאת. כאשר הם היו בצרפת הם הרגישו זרים. אבל גם כשהם באו לכאן הם לא ישראלים. המבטא, המנטליות, תמיד יגרמו לכך שיראו בהם עולים חדשים. לא פשוט להיות ישראלי אם לא באמת נולדת וגדלת כאן.
מה שהתחדש בנוסף היא המוטיבציה הגבוהה של הצעירים להתגייס ליחידות קרביות בצבא.
מה שאני אנסה לעשות הוא לנסות לחבר אותם יותר למדינה ולישראליות. לנסות שירגישו שייכים יותר.

# data[].attributes.body
הסרטון של הרב שלום שרון הוא סרטון מרגש ונוגע ללב, המתאר את זכרונות תלאות ילד אחד, עולה, בדרכו מאתיופיה לישראל. התובנה המרכזית העולה במחשבתי היא השילוב המדהים בין תעצומות הנפש של ילד כה צעיר לדבקות בהשגת המטרה להגשים את יעד העלייה לארץ ישראל. למרות הדרך המפרכת ומלאת המהמורות והלם התרבות שנחשפים אליהם העולים, נחשפה בפניי העיקשות של הרצון להגשים את העלייה.  כמובן שניתן להבין עד כמה ירושלים מקובעת בתודעת היהודים והופכת חלק בלתי נפרד מהזהות היהודית. הרב שלום  שרון מספר את זכרונותיו בהומור רב, נהנתי מאופן הצגת סיפורו האישי והופתעתי עד מאוד מעוצמתו המנטלית.
אני מלמדת בבית ספר שיש בו עולים חדשים מארצות שונות לרבות עולים מאתיופיה. נחשפתי כמה פעמים לתחושת רגשי הנחיתות של התלמידים בשל צבע עורם, נושא שהעלה הרב שלום שרון בסרטון. אני מרגישה את הקושי החברתי והתדמית הנמוכה שתלמידים מתמודדים אתה. הסרטון מצליח להעביר מסרים חיוביים ותפיסה אופטימית. בכוונתי להשתמש בו ולשלבו למשל כשאלמד את הספור "חלום בדמי כבוד" מאת מנגיסטו. ספור החושף את סוגיית המעמד החברתי של העולים והמצאות המאתגרת בארץ ישראל.

# data[].attributes.body
צפיתי בשני הסרטונים: סליחה על השאלה ו "מעבר להרי כוש". במהלך הצפיה בסרטים הופתעתי לדעת שברוסיה משפחות חד הוריות הן נפוצות מאוד ואינן דבר חריג . היעדרות האב מגידול הילדים הינו נפוץ. הן בעילה מרוסיה והן מאתיופיה בולט  שהורים רבים לא דוברים את השפה העברית. הילדים צריכים לתרגם להם ומעמד ההורה נסדק. הדבר גורם לתלות של ההורה בילד.
אני מלמדת נערים שהגיעו ללמוד אצלנו וההורים נשארו בחו"ל. דבר שמשפיע על הרגשותשלהם  ואצל חלקם גם על המצב הנפשי - רגשי.
אנסה להכניס לכיתה את הקשר בין הילד לבין המקום בו הוא גר והמדינה. בשיחות עם העולים עולה כי חלקם עדיין לא מרגיש שייכות למדינה.

# data[].attributes.headline
אביגיל דותן 

# data[].attributes.subject
אביגיל דותן 

# data[].attributes.body
צפיתי בסרטון של הרב שרון שלום והצטערתי לשמוע דבר שכבר ידוע לי אך התחדד בדבריו: העולים מאתיופיה וגם הדור שנולד בארץ נתקלים בסטראוטיפים ואפילו גזענות על רקע גוון עורם. כלומר הם כל הזמן מתמודדים עם קושי בתחושת השייכות.
לגבי הילדים שעלו מצרפת התחדד לי מאוד הפער בין דור ההורים לילדיהם והשבר שנוצר בשל כך.
פגשתי בכיתות שלי עולים מצרפת שאכן הרגשתי שהולכים לאיבוד, מתקשים מאוד לימודית וחברתית ויש גם פער באופן שבו הוריהם תופסים את המסגרת הבית ספרית לבין האופן שבו הילדים מתנהגים בבית הספר. בעקבות הדברים אני מקווה לשים לב למקרה שתלמיד עולה לא מוצא את עצמו ומשדר מצוקה מכיוון שהקשיים בבית ובבית הספר עלולים להוביל אותו למקומות שליליים.

# data[].attributes.body
בחרתי  להתייחס לדבריו של הרב שלום שרון. מתוך דבריו למדתי על גודל החלום וגודל שיברו.
החלום על ארץ ישראל  ובראשה ירושלים. ארץ זבת חלב ודבש.  אחרי ההתמודדויות הקשות במסע המפרך הכמיהה להגיע אל הארץ המובטחת אל המנוחה והנחלה.
כשבדיעבד עם  העלייה החלו ההתמודדויות הקשות. התמודדויות בכל המישורים. כלכליים חברתיים תרבותיים ועוד..הרצון שלי כמורה שמלמדת  את בנות  העידה לחזק אצלם את הזהות הישראלית והשייכות לעם לחברה לקהילה.
משיחה שקיימתי עם הבנות הם ביקשו שיסתכלו להם בעיניים כשוות בין שווים.

# data[].attributes.headline
אורית בן שושן

# data[].attributes.subject
אורית בן שושן

# data[].attributes.body
שלושת הסרטונים המתארים עליות ממקומות שונים, חידדו עבורי את הרצון להיות שייך,
המשבר הקשה אותם עוברים הנערים/ות כשהחברה הישראלית מקשה והבית שלהם גם הוא משתנה ולעיתים מתמוטט. תלות ההורים בילדים היא דבר עצוב מאוד .
אני עובדת עם אוכלוסית בנות עולות מאתיופיה והן מתביישות בהורים שלהם שאינם מדברים עברית, לבושים שונה ולא מבינים את המנטליות.
זו נקודה עצובה מאוד.

בסרטון על הנערים העולים מצרפת בלט הרצון להיות ישראלי.
אני פחות חווה זאת עם הבנות איתן אני עובדת.

# data[].attributes.body
אני עובדת לא מעט שנים עם אוכלוסיות עולים. הרגשתי שהעולים אינם חפצים להשתלב באופן מלא וכי מניעי העלייה שלהם לרוב אינם מסיבות דתיות או ציוניות. הופתעתי מאוד לטובה לגלות את המניעים הציוניים החזקים של כל הקבוצות, שמחתי לגלות. הופתעתי מהעובדה שגם עולי צרפת חווים קשיי קליטה קשים. סברתי כי הם מגיעים עם יכולות כלכליות....
הדבר שהייתי רוצה לאמץ זה חיזוק תחושת השייכות של העולים לעם היהודי ולארץ ישראל.
הדבר שזיהיתי שמשותף לסרטונים ולתלמידיי זה תחושת חוסר השייכות לארץ מוצאם.

# data[].attributes.headline
תמר דהןבעקבות הס

# data[].attributes.body
תמר דהן
בעקבות הסרטונים נחשפתי לאתגרים העומדים בפני העולים מצרפת, שחלקם מוכרים מעליות אחרות.
חימם את הלב לראות את המוטיבציה שלהם לשרת בצבא.
הסטיגמות, התוויות שמודבקות לעולים, מוכרות לי מתלמידותיי העולות.
(גם בסרטון על יוצאי אתיופיה מהתוכנית "סליחה על השאלה" זה מתואר בצורה ישירה וחדה.)

# data[].attributes.body
בעקבות הסרטונים- מהסרטון של התלמידים העולים מצרפת אפשר לראות את הרצון האמיתי שלהם להשתלב בחברה הישראלית ולהפוך לחלק ממנה. נראה כי לא משנה מה היו הסיבות שלהם לעזוב את צרפת (בריחה מהאנטישמיות, או רצון ציוני עז לחיים בא"י), הם הגיעו לכאן במטרה להיות כאן, ולכן עלינו לעשות את המירב ולעזור להם להרגיש חלק מאיתנו. הפתיעה ושמחה אותי מאוד העובדה שיש חשיבה מיוחדת עליהם ועל הקשיים שלהם, וניסיון אמיתי לעזור להם להשתלב.
בנוגע לכיתות שלי- אני דווקא מרגישה את ההפך מהתלמידות שלי, כולן עולות מארה"ב, שלא מפסיקות לדבר על כך שא"י היא לא המקום האופטימלי בעיניהן לגידול ילדים, שמערכת החינוך כאן לא עומדת בסטנדרטים שאליהם הורגלו באמריקה, שאין כאן אוכל מספיק טוב, תרבות מספיק טובה ועוד ועוד.. קצת צרם לי לשמוע את העולים האחרים שרק רוצים להשתלב, בידיעה שהתלמידות שלי רק מחפשות דרך לחזור ל"חיים הטובים" שהשאירו מאחור. אני רוצה להאמין שהעבודה שאנחנו עושים איתן באולפנה תגרום לאיזשהו שינוי, להבנה שא"י היא המקום הנכון!

# data[].attributes.body
היינו כחולמים
התרכזתי בזיכרונות של הרב ד"ר שלום שרון.
התפעלתי מההישגים המרשימים שלו בתחום האקדמי, מהחן, ההומור, הפשטות. ילד שגדל בתנאים קשים והגיע להישגים כל כך מרשימים, יכול להיות כל כך עניו ועממי.
הסיפור של הליכת זאודה וידידו לירושלים, הזכיר לי את הבלדה של טשרניחובסקי - כחום היום. כדאי ללמד את היצירה, ואח"כ לצפות בסרט.
ולולה מודרני.
עסקתי מעט בעדה האתיופית. שמעתי רבות על עליית משה ועליית שלמה. לא ידעתי על העלייה בה עלה ד"ר הרב שלום שרון, והקשיים הרבים שעברו עליהם. לימדתי כתה של עולים משתי העליות הנ"ל, וגם שם נחשפו סודות וקשיים, אבל הסיפור שלו עולה על כל דמיון.
זה חידד לי את התחושה שיש להיזהר בכבודם, ולהבין שהם באו מעולם של מושגים שונים מאד מאד מעולמנו, וזה לא בהכרח מעיד על אינטיליגנציה נמוכה...

# data[].attributes.body
1. בשיר ששר שלמה גרוניך עם המקהלה, יש דגש על "אני ישראלי". זה מה שחשוב. הדרך לאיחוי קרעים היא באמצעות שיר. כשהקשבתי לסרטון שמתי לב למילים שחזרו והן חידדו את המסר של השיר.
בסרטון על העולים מצרפת גיליתי שיש תכניות מיוחדות גם לעולים מצרפת, עליה שנתפסת כמבוססת וחזקה. גם בעליה הזו הילדים הם אלו שנקלטים מהר יותר מההורים וההורים תלויים בהם.
מה שבלט בסרטון של העולים מרוסיה, נושא היהדות והרצון להסביר האם אני יהודי או לא.
2. אני מלמדת תלמידות עולות מאתיופיה. נושא התרגום להורים בולט מאד. לפעמים באמצע שיעור תלמידה אומרת שהיא חייבת לענות להורים בטלפון . בקבוצה יש גם תלמידה עולה שנמצאת זמן מועט בארץ ויתר הבנות מתרגמות לה כדי שתבין.

# data[].attributes.body
דבר שהתחדד בי-המצב בו ההורים הופכים לתלויים בילדיהם עקב בעיות השפה. מעמד ההורים מתערער. ילדים מפסידים ימי לימוד כי הוריהם מבקשים עזרה.
דבר שאני מזהה- יש לי תלמידה מצרפת שהוריה גרושים. האב גר ועובד בצרפת ומגיע מדי פעם לבקר. גם האם ממשיכה בעבודתה דרך המחשב. דובר על הורים הממשיכים את עבודתם בחוץ לארץ.
תובנה שעלתה בי היא שלמרות שהעולים עולים בעיקר בגלל האנטישמיות, הם ממש ציוניים ורוצים לתרום לצבא ולהתקדם.

# data[].attributes.body
הרצון העז של העולים הצעירים מצרפת להשתלב בארץ. אני בחופשת מחלה, לכן לא יצרתי קשר עדיין עם העולים. מעניין אותי אם אגלה רצון כזה חזק, למרות האתגרים שהן מתמודדות איתן.
דרורה זנדני

# data[].attributes.headline
בעקבות הסרטונים

# data[].attributes.subject
בעקבות הסרטונים

# data[].attributes.body
ציינו את שמכם ו-
1. הציגו תובנה או דבר שהתחדד, התחדש או הפתיע אתכם בסרטונים.

2. כתבו דבר העולה מתוך הסרטון/ים שאתם מזהים בכיתות אצל תלמידיכם, או דבר העולה מהסרטון שתאמצו לתוך כיתותיכם .
מירי וענת