# data[].attributes.body
Escriu un comentari, una pregunta, una proposta per classe, una reflexió, una altra imatge, un eslògan... que relacioni aquesta imatge amb alguna de les ponències d'avui.

# data[].attributes.body
Escriu un comentari, una pregunta, una proposta per classe, una reflexió, una altra imatge, un eslògan... que relacioni aquesta imatge amb alguna de les ponències d'avui.

# data[].attributes.body
Escriu un comentari, una pregunta, una proposta per classe, una reflexió, una altra imatge, un eslògan... que relacioni aquesta imatge amb alguna de les ponències d'avui.

# data[].attributes.body
Escriu un comentari, una pregunta, una proposta per classe, una reflexió, una altra imatge, un eslògan... que relacioni aquesta imatge amb alguna de les ponències d'avui.

# data[].attributes.body
En la fotografia es visualitza de forma ràpida la resistència d'alguns bacteris a diferents tipus d'antibiòtics mitjançant la tècnica de l'antibiograma.
Jo vaig tutoritzar un TdR, amb diferents soques de bacteris subministrats pel CESIRE tant, Gram+ com Gram- i usant discs d'antibiòtics diferents (els vaig comprar a l'empresa Pidiscat). Resulta molt senzill i es pot fer al laboratori de l'Institut. Cultivant-los a l'estufa en pocs dies ja tens els resultats. Pots comparar segons tipus de bacteris, segons grups d'antibiòtics, segons si tenen acció biostàtica o biocida, etc.

Esther Barragán Recasens

# data[].attributes.headline
Amb els alumnes es podria fer una activitat de recerca de les fonts de la natura (inclosos minerals) com recursos per buscar nous antibiòtics?

# data[].attributes.subject
Amb els alumnes es podria fer una activitat de recerca de les fonts de la natura (inclosos minerals) com recursos per buscar nous antibiòtics?

# data[].attributes.body
És la biotecnologia el futur per crear antibiòtics amb efectes nous o és millor buscar noves fonts per crear-los?

# data[].attributes.body
Força interessant per tractar aquest tema a l'aula:

https://reec.aemps.es/reec/public/web.html

# data[].attributes.headline
El problema amb l'adquisició de la microbiota en naixements per Cesària

# data[].attributes.subject
El problema amb l'adquisició de la microbiota en naixements per Cesària

# data[].attributes.body
https://www.gutmicrobiotaforhealth.com/es/como-venimos-al-mundo-tambien-podria-condicionar-nuestra-salud-al-crecer/

# data[].attributes.body
LAURA BELLIURE
Interessant programa on es parla del trasplantament de microbiota amb donants de femta

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Transcripción completa

Cuando uno come una comida,

se produce una serie de eventos metabólicos

en el organismo.

-La cantidad de gas que se produce en el intestino

depende de dos factores: de lo que entra y de lo que se quema.

"Si estás viendo esto, es que eres una mente inquieta.

Ya somos dos.

Me llamo Pere Estupinyà y quiero investigar

cómo la ciencia intenta solucionar problemas globales,

explicarnos cómo funciona el mundo y hacernos más felices.

Y, para ello, busco cerebros que estén en la mismísima frontera

del conocimiento para que nos cuenten lo que saben.

Bienvenidos."

Parte del equipo del programa quiere que hagamos

un programa de caca.

Que está muy bien.

Y me da un poco de cosa, no por hablar de caca,

sino porque parece poco científico.

Pero hay mucha ciencia relevante alrededor de las heces.

¿La caca? -Hostia. ¿La caca?

Pero ¿después de salir, digamos?

-Yo sé que abono, sí, porque lo hemos hecho en el pueblo.

Y es algo que nos interesa a todos.

Yo lo que le digo al equipo es que más interesante aún

es el gas intestinal.

Los tipos de gases que hay en el intestino delgado,

en el colon... No son todos los mismos.

Pero más interesante aún que la caca y los pedos

es quién los produce, que es el microbioma,

la cantidad de bacterias que tenemos en los intestinos

y que los científicos están viendo que tienen una gran relevancia

para la salud, pero, bueno, que si queréis que hablemos de caca,

hablamos de caca.

Al Hospital Vall d'Hebron. Vale.

Aquí, en el taxi, ¿la gente se tira ventosidades, a veces, o...?

Lo que quizás no sabe nuestro amigo taxista

es que esos olores no son de los pasajeros,

sino de las bacterias de sus intestinos.

Vamos a conocer al Dr. Azpiroz en el Hospital Vall d'Hebron,

un reconocido experto en gas intestinal.

Fisiológicamente, el gas se debe evacuar, a demanda.

Algo fantástico de los científicos es que lo investigan todo.

Por ejemplo, el gas intestinal.

Hay personas que tienen

problemas asociados a la excesiva producción de gas

y, claro, hay gastroenterólogos estudiándolos.

Y luego descubren cosas inesperadas, como que el colon,

que se pensaba que la única función del intestino grueso

era producir heces, ahora ven que tiene

unas implicaciones brutales sobre nuestra salud y bienestar.

Esta es la sonda que usamos para recoger el gas intestinal.

Entonces, esta sonda la introducimos a través del ano

y, una vez que está dentro del recto, llenamos,

inyectamos aire y llenamos este baloncito.

Y, de esta forma, la sonda se mantiene en su sitio,

el aire se recoge por esta ventana y sale por el extremo de la sonda

y este extremo se conecta a un aparato

que es el que nos va a recoger todo el gas

que es el que se va eliminando continuamente.

"Os presento a Pol.

Hoy se somete a una prueba

para comprobar el estado de sus intestinos.

Ni se imagina lo que está pasando ahí dentro,

en su pequeña fábrica de gas."

El gas que se produce depende de cada individuo,

de la microbiota, del tipo de bacterias que tenga,

pero también del tipo de comida, de los residuos que se le den.

¿Y hay problemas asociados...?

En el hospital investigarán también

con personas con algún tipo de problema asociado.

Lo que tienen son problemas de tipo distensión abdominal,

pesadez, mucha evacuación de gas, evacuación de gas olorosa...

Distintos tipos de problemas que el mismo paciente relaciona

con el gas intestinal.

Entonces, lo que hacemos es ver, dependiendo de los casos,

ver si realmente está dentro de la normalidad o no.

¿Y cuál es esta normalidad?

Es decir, ¿cuántas evacuaciones de gas...?

Veinte.

¿Esta es la media? ¿Veinte al día? Sí.

Gas intestinal, imagino que habrá diferentes tipos de gases.

La mayor parte del gas intestinal es hidrógeno y Co2,

anhídrido carbónico,

que es lo que se produce en la fermentación.

Es lo mismo que se produce al fermentar las uvas.

Otras personas producen también metano.

Y estos son los tres gases mayoritarios.

¿Y el olor quién lo produce?

El olor se produce por unas cantidades mínimas

de gases que contienen azufre,

que eso es un tipo de bacterias que,

al fermentar los residuos de la dieta,

deriva el proceso fermentativo hacia residuos que contienen azufre.

Claro, y entonces el olor depende de lo que comas,

pero también del tipo de bacterias. Exacto.

¿Y es negativo contenerse?

Fisiológicamente, el gas se debe evacuar, a demanda.

Claro, no conviene... Exacto.

Le dejamos al Dr. Monroy. Pol, nos vemos luego.

Tú vas produciendo, ¿no? (RÍE)

Es que esto está cogiendo mucha fuerza, en salud,

esto de la microbiota, ¿no? Sí.

"Nuestro objetivo de hoy es acercarnos a la complejidad

del mundo microbiano que habita nuestro cuerpo.

Me gustaría que, al final de todo, seas consciente

de la relación tan íntima que tienes con tus bacterias.

Dentro de un rato observaremos cómo estas bacterias pueden influir

en nuestra salud y emociones.

E iremos al Celler de Can Roca,

uno de los mejores restaurantes del mundo

para analizar las respuestas biológicas

a la experiencia gastronómica.

Pero sigamos con los gases intestinales."

¿De qué depende que una persona produzca más o menos gas?

La cantidad de gas que se produce en el intestino

depende de dos factores: de lo que entra y de lo que se quema.

Es decir, de los residuos de la dieta y del tipo de microbiota,

de bacterias, que hay en el intestino.

Luego hay una serie de alimentos que producen mucho gas

y que generalmente pasan desapercibidos,

como son la cebolla, el ajo, el plátano,

que están en todos los sofritos en nuestra cocina,

en muchas ensaladas,

y a la gente que tiene susceptibilidad para producir gas

pequeñas cantidades es suficiente para que les produzca

una cantidad de gas molesta. Ya.

¿Y esta susceptibilidad individual es por la microbiota?

Exacto. Porque hay la paradoja, a veces,

de parejas que comen lo mismo, quizás cantidades algo diferentes,

pero el mismo tipo de alimento,

y uno produce quizás más olor que otro.

Exacto.

O sea, con una misma dieta, dos personas distintas

producirán el gas en función de la microbiota que tengan.

Es decir, una misma persona, dependiendo de la dieta,

producirá más o menos gas.

Y dos personas distintas en la misma dieta

dependerá el gas de la actividad de su microbiota.

Incluso el olor, también.

Incluso el olor, tanto la cantidad como la composición.

"Como ya habéis visto, la palabra clave es: microbiota.

En el Hospital de Bellvitge,

tienen una especie de museo muy singular,

conservado a baja temperatura.

Aunque no lo parezca, lo que vais a ver es oro en paño."

Esto es... caca.

Sí, esto son heces de personas que usamos para investigación.

Algunas son de donante, algunas son de receptor

y otras son de algunas enfermedades en las que estudiamos la microbiota.

Esto es una donación preparada para realizar un trasplante.

Ah, vale. Esto ya es como un concentrado de microbiota.

Exactamente. Lo que le da el aspecto de heces a las heces

lo hemos desechado.

Intentamos que haya un concentrado de bacterias.

También hay virus, también hay hongos,

pero básicamente son bacterias concentradas

que forman aquello que llaman la microbiota.

Algo sorprendente es que hay muchas bacterias.

De hecho, el peso de la microbiota es casi el mismo

que el peso del cerebro.

"No son cientos, ni miles, ni millones,

son 39 billones de bacterias las que forman parte de tu cuerpo.

Y, entiéndeme, no son bacterias que se quiten lavándote.

Están integradas en tu organismo, entre tus células,

y tienen funciones específicas sin las que no podrías sobrevivir.

Las necesitas.

Mírate las uñas.

Es probable que, debajo de una sola uña,

tengas más microorganismos que mamíferos en África.

Y una curiosidad.

¿Por qué crees que los caballos pueden digerir alfalfa y tú no?

¿Porque sus estómagos son muy diferentes?

No. Porque en sus sistema digestivo tienen, y tú no,

bacterias que rompen las fibras de alfalfa."

Es más, los microbiólogos están considerando la microbiota

como un órgano humano, un órgano de nuestro cuerpo.

No podemos vivir sin estos microorganismos

como no podemos vivir sin otros órganos.

Ortega y Gasset decía que somos... "Soy yo y mis circunstancias".

Si supiera esto, diría:

"Soy yo, mis circunstancias y mis bacterias".

Y es totalmente cierto, porque si mis bacterias están sanas

y están funcionando correctamente, yo estoy bien.

Y si no, estaré mal.

¿Y estas bacterias de las heces para qué las utilizáis?

Las personas debilitadas que tienen la inmunidad alterada

y tienen su microbiota alterada también por antibióticos

pueden tener una infección que se coge en los hospitales

que se llama infección por Clostridium difficile.

Normalmente la tratamos con antibióticos,

pero cuando no podemos eliminarla,

la tratamos con un trasplante de microbiota fecal.

Vale, vale, vale. Con unas tasas de éxito enormes.

¿Yo podría ser donante, por ejemplo? Podrías ser donante,

pero habría que hacerte muchas preguntas,

análisis de sangre y análisis de heces.

Tienes un 25 % de probabilidades de ser donante.

Es que, en realidad, el objetivo no es trasplantar heces,

sino trasplantar unos microorganismos

que son buenos que pueden restablecer

el comportamiento normal de la microbiota del paciente.

Me dices dos cosas:

se está trabajando en empezar a manipular la microbiota,

y con el Clostridium lo hemos visto,

y que hay microbiotas mejores que otras.

Parece un campo que, sí, será prematuro,

pero que tiene un potencial enorme.

Tiene un potencial enorme.

Y tal vez muchos aspectos de esta investigación

no acaben en trasplantes de microbiota

ni en trasplantes de microbiota artificial.

Ahora hay diversos grupos trabajando en intentar constituir

consorcios de bacterias que favorezcan

una determinada situación u otra, ¿no?

"La importancia es tal, que algunos estudios intentan usar

el poder de la microbiota para disminuir el uso de antibióticos."

Hay una interacción continua entre nuestras bacterias y nosotros,

y esto se ha vinculado a muchísimas enfermedades.

De hecho, tanto enfermedades neurológicas,

incluso pulmonares, al asma,

y, evidentemente, enfermedades digestivas.

En todas encuentras alteraciones de la microbiota.

Esto no significa que haya una relación causal.

En algunos casos, sí que puede ser así,

y eso se está estudiando, por ejemplo,

en la diabetes o en el síndrome metabólico.

Es concebible que manipulaciones de la microbiota

mejoren la tolerancia a los azúcares.

Piensa que paralelamente a la disminución

de las enfermedades infecciosas,

han aumentado las enfermedades que se llaman inmunomediadas.

Se sospecha que hay una relación entre ambas cosas.

Los antibióticos han salvado muchísimas vidas

y las continuarán salvando. Sí.

Pero quizá, en los primeros años de vida,

que es cuando nuestra microbiota enseña al sistema inmunitario

cómo ha de funcionar, a qué ha de responder y a qué no,

esos primeros años de vida seguramente son muy importantes.

"En este sentido,

científicos holandeses están intentando establecer una conexión

entre la alimentación de los bebés

y la calidad de su microbiota en edad escolar.

Y un factor importante podría ser la lactancia materna.

De hecho, sabemos que en la leche materna

hay un tipo de carbohidrato complejo

que el sistema digestivo del bebé no puede descomponer.

Entonces, ¿por qué la madre produce este carbohidrato?

Pues porque no es para el bebé,

sino para alimentar a ciertas bacterias beneficiosas."

Que las bacterias intestinales tenían funciones importantes

para la digestión, los científicos lo sabían desde hace décadas,

Que tiene otras funciones que no se esperaban,

como la regulación del sistema inmune

o incluso efectos en nuestro estado emocional,

lo están investigando ahora científicos como Yolanda.

"Yolanda Sanz coordina el proyecto europeo My New Gut,

'mis nuevos intestinos',

y dirige en Valencia un centro puntero

en el estudio de la microbiota.

Está comprobado que la importancia de la microbiota es enorme

para la salud e incluso para nuestro estado anímico.

Hay bacterias intestinales

cuya falta está asociada a la depresión.

O a enfermedades como la diabetes o a un sistema inmune debilitado."

Sistema inmune, con todo lo que implica...

¿También está regulado, en parte, por el microbioma?

El sistema inmune es uno de los principales sistemas

de nuestro organismo que regula la microbiota.

De hecho, al principio, el proceso de colonización

del intestino del recién nacido, que es casi estéril,

es la principal exposición del recién nacido

a los agentes externos, a los agentes microbianos.

Y es un estímulo fundamental para que el sistema inmune

se desarrolle correctamente

y para educarlo de forma que sepa reconocer

lo que es un patógeno de lo que no lo es,

lo que es un alérgeno de lo que es un antígeno inocuo,

y que desarrollemos, cuando somos adultos,

respuestas inmunológicas adecuadas.

Cáncer. He leído, creo que en ratones, todavía,

pero que algunos fármacos contra el cáncer

funcionan mejor o peor en función también

de bacterias intestinales.

Sí, ese es uno de los hallazgos también.

Todavía la experimentación está a nivel preclínico,

se han hecho los estudios en animales de experimentación,

pero sí que se demuestra que los fármacos

que tienen como diana el sistema inmunológico,

las inmunoterapias,

que son una de las más prometedoras en el caso de algunos cánceres,

su eficacia puede variar en función de la microbiota del individuo.

Pero si vamos por partes...

Obesidad. Eso es conceptualmente interesante.

Con la misma comida, se asumía que en función de tu ADN

retenías más grasa o no, pero ahora también,

depende de qué bacterias tengas en el intestino,

puedes engordar más o menos. Se ha demostrado

que dependiendo de tu microbiota puedes, por ejemplo,

extraer más energía de la dieta.

Por tanto, dependiendo de tu microbiota,

con una misma dieta con un valor energético teórico

ese valor energético teórico puede verse modificado después

tras el tránsito por el tracto intestinal

y en función del uso que las bacterias hacen

de esos nutrientes. Qué fuerte.

Y eso es magnífico por la posibilidad que nos da

de regularlo en las situaciones en las que se puede dar

una patología relacionada con el metabolismo.

"Es sorprendente y, al mismo tiempo, esperanzador.

Cáncer, obesidad, alergias...

Pero ¿cómo es el proceso de investigación

y de conocer las bacterias de un individuo?"

¿Yo puedo saber cuál es el estado de mi microbioma?

Porque en temas de análisis de sangre

me pueden decir si tengo colesterol o no,

pero ¿cómo sé si tengo un buen o un mal microbiota?

Si quieres participar en alguno de nuestros estudios,

danos una muestra de heces.

Ahora mismo, no. Y te la analizaremos.

"Si lo hubiera hecho, lo siento, no lo hice,

mis heces pasarían a manos de este señor, Alfonso,

que separaría las bacterias, virus y hongos

para secuenciar y analizar todo el ADN

del microbioma de mis intestinos con un aparatito

que, lo estáis viendo, cabe en un bolsillo."

¿Cómo? ¿Esto es un secuenciador? Sí.

Sí, esto es la última tecnología en secuenciación de ADN,

que está siendo desarrollada e implementada

en muchos laboratorios a nivel del mundo.

Este aparatito secuencia genomas y recuerdo, hace tres años,

en este programa, en la primera temporada,

cuando me secuenciaron a mí el genoma,

que se hacía en un secuenciador, costaba casi 3.000 euros

y tardaba alrededor de una semana.

A partir de la información genética que se recupera

a partir de este tipo de dispositivo genómico,

pues ya el segundo paso en este tipo de análisis

es procesar toda la información genómica

que puede transmitirnos este tipo de dispositivos.

Estamos hablando de miles de especies bacterianas

que podemos estar estudiando al mismo tiempo.

El concepto "metagenómica" deriva

no solo del conocimiento del genoma humano,

sino de todo aquel genoma que subyace en las especies

con las cuales cohabitamos,

en este caso, las bacterias intestinales,

que son el caso concreto que nos ocupa.

"Siguiendo con la investigación,

cuando descubren una bacteria sospechosa de algún efecto concreto,

entonces la aíslan y la hacen crecer en el laboratorio."

Eso es tremendamente difícil,

más aún que obtener sus secuencias

y analizar en el ordenador todas ellas.

"Así tienen grandes cantidades de esa bacteria específica

para ponerla en el intestino de ratones

y ver qué ocurre.

Por ejemplo, el grupo de Yolanda está realizando

un experimento muy peculiar con una bacteria

que se supone asociada al estrés."

Lo que más me sorprende es el diseño del experimento.

Es muy inteligente.

Lo que se pretende es ver si tener unas bacterias u otras

en el intestino,

hace que unos ratones se estresen más o se estresen menos.

Entonces, lo que se hace en el experimento es

primero inducir estrés a los ratones.

Poniéndoles con otro macho que es un cabrón,

que les estresa.

Y entonces viendo cómo reaccionan ellos.

Una manera que tienen de verlo es cuánto tiempo pasan

en una zona oscura o en una zona clara.

Y comparan los ratones que han sido estresados

igual por el mismo macho cabrón,

que tienen unas bacterias y otras,

para ver si hay diferencia entre sus niveles de estrés.

El ratón se pone en el compartimento oscuro

y se miden distintos parámetros.

Ambos compartimentos están comunicados por una puertecita.

Una vez que el ratón está en el compartimento oscuro,

se mide el tiempo que tarda en salir al compartimento claro,

el número de visitas,

porque se puede meter también en el compartimento oscuro,

y el tiempo que pasa en este compartimento.

Cuanto menos tiempo esté aquí,

sería indicativo de un comportamiento de tipo ansioso.

Qué fuerte. ¿Que pase más tiempo en una cámara u otra

depende de las bacterias que tenga en el intestino?

Sí. En cierta medida, sí.

Digamos que hay bacterias ansiolíticas o ansiogénicas.

Aún os estaréis preguntando lo mismo que yo:

¿podemos saber cómo es nuestro microbioma o no?

En casos médicos como los que vimos en el banco de heces,

sí que se puede caracterizar.

En laboratorios con sofisticadas técnicas de secuenciación, también.

Pero a nivel de usuario,

conocer específicamente cómo es nuestro propio microbioma,

la verdad es que todavía no.

"El mundo de nuestras bacterias es sorprendente.

Enseguida hablaremos de cómo podemos modificarlas,

para mejorar nuestra salud.

Pero antes voy al Celler de Can Roca a reunirme con el Dr. Azpiroz,

que ya conocéis, y con la Dra. Teodora Pribic.

Allí colaboran en un proyecto de biogastronomía,

la investigación de cómo factores no puramente nutricionales,

como la educación o el aspecto y orden de los platos,

afecta a sensaciones físicas como la saciedad o la satisfacción."

Cuando uno come una comida,

se produce una serie de eventos metabólicos en el organismo.

Pero, asimismo, el organismo también hace un efecto a la ingesta.

Claro. Si podemos medir

diferencias a nivel hormonal a nivel metabólico diferente...

Y eso es como finalmente ve la respuesta.

"La experiencia gastronómica es muy subjetiva.

Pero la sugestión y lo subjetivo

pueden modular la respuesta física.

Yo mismo me someto a un experimento."

Para nosotros lo importante es que podemos establecer,

a partir de idear algo con la medicina,

la justificación fisiológica de nuestro acto que,

desde un punto de vista subjetivo, podemos intuir,

pero que sienta mejor, desde un punto de vista fisiológico,

a nosotros nos parece fascinante.

Y sin la colaboración con ellos sería imposible de demostrar.

-Cómo sienta la comida depende de dos factores:

de la comida y del que la come.

Vamos a hacer un experimento para que lo veas.

-El experimento es muy simple.

Consiste en probar dos hummus

preparados por uno de los mejores chefs del mundo.

Intuyo que son diferentes en algo, ¿no?

Eso nos dirás tú.

-Mira, Pere, esto son dos hummus que son distintos.

Tienen una composición distinta,

pero, gracias a Josep, hemos conseguido,

o él ha conseguido, que sepan igual.

Ahora nos vas a decir tú cómo te saben y si notas diferencia.

Ah, no. De sabor parecen...

Parecen el mismo.

-Es un puré de garbanzos aliñado con especias tajín y alguna cosa más,

pero con la intención de que podamos jugar con la misma textura,

con la misma sensación de densidad,

con la misma sensación de matices aromáticos,

en el que hay una pequeña diferencia que tiene que ver

con cómo sienta, quizás.

-Hemos hecho un hummus con un contenido de grasa normal

y otro sobrecargado de grasa.

Y el hummus sobrecargado de grasa, después de comer,

saben igual, están igual de ricos,

pero después de comer sienta más pesado

y produce menos satisfacción.

-Tras media hora, una hora,

notarás menos sensación de bienestar digestivo

comiendo el hummus alto en grasa

comparado con el bajo en grasa,

que es más ligero,

te da más sensación de bienestar digestivo,

te sientes mejor. Qué interesante.

Hasta ahora hemos visto la parte teórica.

Los científicos generan conocimiento,

hacen su investigación básica,

pero en algún momento,

en todo este campo de la microbiótica,

está llegando a ese momento tan apasionante

que es que ya empiezan a buscar aplicaciones concretas.

"Os presento a Alex Mira,

que está estudiando una bacteria concreta,

la Streptococcus dentisani.

Como indica su nombre, a la dentisani la encontramos

en la boca de personas que no tienen caries,

y con ella acaba de desarrollar un producto nuevo.

Esto representa lo que nos puede esperar

en los próximos años.

Tratamientos microbianos para aplicaciones concretas."

Todo esto comenzó hace ya ocho o diez años,

cuando una persona que nunca había tenido caries

nos dijo: "Nunca he tenido caries, pero es curioso

porque mi novio, antes de salir conmigo,

sí que tenía muchas,

y desde que sale conmigo, ha dejado de tener".

Eso es lo que nos dio la idea de que ella quizá, con los besos,

la saliva, le estaba pasando alguna bacteria.

De hecho, fue nuestra paciente cero, le tomamos muestras,

y luego lo repetimos en 120 personas que nunca habían tenido caries

y casi todas tienen esta bacteria. Qué bueno.

Pero ¿estáis en proyectos ya de crear algún producto comercial

con esta bacteria?

Sí, lo ideal sería un producto con el que no tengamos que cambiar

los hábitos de las personas.

Lo más lógico es en una pasta de dientes.

Esto que tengo aquí es la única pasta de dientes que hay en el mercado,

es japonesa, con una bacteria dentro.

No es la nuestra, pero nuestra idea es poderlo colocar así.

¡Qué bueno! En una pasta normal, se nos muere,

pero los japoneses han inventado este sistema

que con unos liposomas encapsulan las bacterias dentro

para que no les afecte la humedad y sobrevivan.

Cuando te cepillas, se abren las cápsulas

y se libera la bacteria que ya coloniza el diente.

Son bacterias vivas, claro. Bacterias vivas, sí.

Y están en esta pasta.

Exacto. ¡Vivan las bacterias!

(RÍE) Exacto.

"Y, para terminar, vamos de compras al Mercado Central de Valencia.

Nos acompaña de nuevo Yolanda.

Entre verduras, pescados y carne, aparece un concepto muy interesante:

los psicobióticos."

Sí, la idea era utilizar el término "probiótico",

que son las bacterias beneficiosas para nuestra salud,

y añadirle el término "psico"

para referirse a aquellas que ejercen un efecto sobre nuestra mente.

Por ejemplo, que mejoran nuestro estado de ánimo.

¿Cuál es la relación entre el intestino y el cerebro?

Bueno, en estos últimos años ya sabemos que hay una conexión

entre el intestino y el cerebro a través de la cual

nuestras bacterias se comunican con nuestra mente.

Y esta comunicación está mediada por señales muy complejas.

Hablamos de la evidencia que hay que una mayor ingesta de fibra...

...puede reducir los síntomas depresivos

y reducir nuestro riesgo a desarrollar una depresión,

a estar bajo de ánimo.

Estás diciendo algo que es contraintuitivo.

Alguien que esté un poco "bajoneado",

la solución inmediata es tomarse un chocolate.

Lo que dices es que a las dos horas o a largo plazo

le iría mejor algo con fibra, una manzana.

Entonces, hay microbiomas más sanos que otros, ¿no?

Creemos que sí.

La diversidad del microbioma

es un buen indicador de su estado de salud

y se relaciona también con nuestro estado de salud.

La diversidad.

Si uno cree que la diversidad como individuos

nos hace mejores como sociedad,

quizás sea fácil entender que la diversidad del microbioma

también lo convierte en una comunidad más competente.

Vale. Con más capacidades funcionales,

más estable y también más versátil para adaptarse

a circunstancias que sean adversas,

como, por ejemplo, podría ser la ingesta de antibióticos.

Vale. Que un patógeno tratara de invadir

el ecosistema intestinal... Claro, es que es como un ecosistema.

"Y otra cosa más.

La misma comida puede sentarte de manera diferente

en función de tu genoma,

pero también del genoma de tus microorganismos intestinales.

Esto, en el futuro, se podrá analizar

para tomar decisiones personalizadas."

Esperamos que en el futuro tengamos métodos sencillos,

microchips, que nos permitan controlar nuestra microbiota

y que esto pase a formar parte de la clínica también,

para informar al paciente sobre lo que debe comer o no.

Y lo mismo ocurre con los fármacos.

Hay estudios en estos últimos dos años

muy interesantes que indican que la microbiota

puede influir en el metabolismo de los fármacos,

los puede degradar y reducir su efectividad,

o puede incrementarla.

Esto es un campo tremendamente importante,

porque un fármaco puede ser efectivo para un individuo y no para otro.

"Hemos evolucionado junto a nuestras bacterias.

Llevamos unidos a ellas desde antes incluso de ser humanos.

Y nos siguen cuidando, a pesar de lo que las maltratamos

con antibióticos y dietas poco variadas.

Cuidémoslas nosotros también y no hagamos que se enfaden,

porque cuando alguna nos abandona,

nuestro cuerpo y nuestra mente la echan de menos."

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
el cazador de cerebros programa completo

# data[].attributes.attachment_link.title
El cazador de cerebros - Pedos, caca y microbiota - RTVE.es

# data[].attributes.attachment_link.description
Transcripción completa Cuando uno come una comida, se produce una serie de eventos metabólicos en el organismo. -La cantidad de gas que se produce en el intestino depende de dos factores: de lo que entra y de lo que se quema. "Si estás viendo esto, es que eres una mente inquieta.

# data[].attributes.headline
Còmic sobre la problemàtica de les resistències bacterianes

# data[].attributes.subject
Còmic sobre la problemàtica de les resistències bacterianes

# data[].attributes.body
Inclou un formulari per realitzar abans de la lectura i un formulari que s'ha de fer després.
Elisenda Ardévol Pla

# data[].attributes.attachment_link.title
Las resistencias - Cómic con el que descubrirás el porqué de las resistencias bacterianas y la importancia del buen uso de los antibióticos

# data[].attributes.body
Si com veient el nivell de resistències cada vegada és més gran i al sector privat no li és rendible la investigació de nous antibiòtics, els estats no haurien de destinar més diners públics a la prevenció i ala investigació? Les farmacèutiques no volen invertir però tampoc no deixen que altres o facin?

# data[].attributes.headline
A mi em suggereix una altra data que també ha sortit en la ponència: 2050, amb 10 milions de morts per resistència als antibiòtics.

# data[].attributes.subject
A mi em suggereix una altra data que també ha sortit en la ponència: 2050, amb 10 milions de morts per resistència als antibiòtics.

# data[].attributes.body
https://theconversation.com/el-problema-de-salud-que-causara-10-millones-de-muertes-en-2050-si-no-lo-remediamos-159555

Alícia Serrano

# data[].attributes.headline
Proposo fer un cultiu de mostres de sol amb els alumnes, veure quantes  colònies diferents podem aconseguir i provar si alguns d'aquests microorganismes tenen activitat antibiòtica. Seria com fer un antibiograma "casolà".

# data[].attributes.subject
Proposo fer un cultiu de mostres de sol amb els alumnes, veure quantes  colònies diferents podem aconseguir i provar si alguns d'aquests microorganismes tenen activitat antibiòtica. Seria com fer un antibiograma "casolà".

# data[].attributes.headline
(Mònica Salafranca): comparteixo un article interessant d'una nova font d'antibiòtics naturals per combatre bacteris resistents a medicaments actuals:

# data[].attributes.subject
(Mònica Salafranca): comparteixo un article interessant d'una nova font d'antibiòtics naturals per combatre bacteris resistents a medicaments actuals:

# data[].attributes.body
"Las propiedades antibacterianas de la leche de ornitorrinco"

# data[].attributes.body
Mirar i fer reflexió a classe sobre el documental del 2018 que es va passar al programa 30 minuts de TV3.
Introduint la frase: El 2050 hi podria haver més morts per culpa dels "superbacteris" que pel càncer. També ha sortit a la xerrada.
La fi dels antibiòtics - 30 minuts (ccma.cat) (36' durada)
Teresa Carreté

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ramón Morales tenia 31 anys quan va morir infectat per un dels bacteris hospitalaris més perillosos del món. L'acabaven d'ingressar a l'hospital Reina Sofía de Còrdova per un trombe a la cama. Al cap d'un mes era mort. "En quatre dies el bacteri se'l va menjar per dintre, ronyó, fetge, cor... tot. Els metges estaven perduts", ens explica la seva mare, Pilar. De casos com el del Ramón, a Espanya cada any n'hi ha 2.500. Però si no es prenen mesures dràstiques en el consum d'antibiòtics, de cara al 2050 aquesta xifra es podria multiplicar per trenta, per sobre de les morts per càncer.

El problema sorgeix del fet que els antibiòtics estan deixant de ser efectius. Almenys, per tractar certes malalties. Són el que ja es coneix com "superbacteris", uns bacteris que s'han tornat resistents a la majoria d'antibiòtics. No hi ha res que pugui amb ells. "Ara fa 7-8 anys, aquí a l'hospital, podíem tractar les infeccions multiresistents amb fàrmacs senzills. Ara els hem de tractar amb antibiòtics d'últim recurs, antibiòtics que són tòxics", explica l'infectòleg i responsable del laboratori de recerca de Vall d'Hebron, Joan Gavaldà.

La pregunta que es fa molta gent és: com és que aquests bacteris s'han fet tan forts? Principalment, perquè des dels anys 50, que és quan es van començar a usar massivament els antibiòtics, se n'ha abusat. I com més s'utilitzen, més aviat els bacteris es tornen resistents.

L'abús s'ha comès en medicina humana, perquè els metges sovint recepten els antibiòtics per si de cas. Molta gent també s'automedica i es pensa que curen el refredat. Algunes farmàcies encara els venen sense recepta i molta gent interromp equivocadament el tractament abans d'hora perquè ja es troba bé. En medicina animal també se n'abusa. Espanya és el país europeu que utilitza més antibiòtics per quilo de carn. Molts ramaders els afegeixen al pinso i a l'aigua dels seus animals per garantir que si n'hi ha un de malalt, la resta continuaran sans.

Mentrestant, les grans farmacèutiques fa dècades que van abandonar la investigació en nous antibiòtics. No van trobar noves substàncies i la inversió era massa alta per als ingressos que preveien. És més rendible trobar un nou remei contra la hipertensió, que es prendrà tota la vida, que trobar un nou antibiòtic que es farà servir durant molt pocs dies.

El panorama actual és el que alguns metges ja qualifiquen com la "tempesta perfecta". És una situació a la qual fa ben poc que els governs i organismes internacionals presten atenció. L'alarma que s'està donant des del sector de la salut és comprensible, perquè sense els antibiòtics, la cirurgia i la medicina moderna no serien possibles. Una amenaça a hores d'ara cada cop més real.

Un reportatge de Jordi Regàs i Sara Segarra / Imatge i muntatge: Txus Navarro / Producció: Sandra Rierola

# data[].attributes.attachment_link.description
Per què els antibiòtics estan deixant de ser efectius? Com és que els superbacteris s'han fet tan forts? El mal ús i l'abús dels antibiòtics ha fet que els bacteris hagin après a defensar-se i s'han fet resistents. El 2050 hi podria haver més morts per culpa dels "superbacteris" que pel càncer.

# data[].attributes.headline
El primer que em suggereix la imatge, i com a eslògan per a donar valor a la investigació, és afegir una tercera placa, igual que la primera, amb 2031 a sota.

# data[].attributes.subject
El primer que em suggereix la imatge, i com a eslògan per a donar valor a la investigació, és afegir una tercera placa, igual que la primera, amb 2031 a sota.

# data[].attributes.headline
Programa 'Resistència als antibiòtics' de Betevé, 28 min

# data[].attributes.subject
Programa 'Resistència als antibiòtics' de Betevé, 28 min

# data[].attributes.body
Es pot mirar aquest programa a classe i fer una reflexió sobre el tema. L'alumnat pot fer un escrit relacionat amb aquesta temàtica.

https://beteve.cat/deuwatts/resistencia-als-antibiotics/

Maria Teresa Luque

# data[].attributes.body
A mi em recorda una pràctica que fem al lab. amb 1er ESO. Comprem (o fem) plaques de cultiu on creixi de tot i sembrem microorganismes. Després, fem servir trossets de paper de filtre impregnats en diferents substàncies que l'alumnat creu que pot tenir activitat antimicrobiana (all, alcohol, vinagre, llimona, desodorant...) i comprovem la seva activitat antimicrobiana. Admet multitud de variants segons les propostes de l'alumnat i és una pràctica molt fàcil de fer per treballar el mètode científic.

Jaime García

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Què és el projecte MicroMón@UAB_3.0?
MicroMón @ UAB és un projecte internacional de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), que està integrat en la xarxa MicroMundo [soci de Tinny Earth® (https://tinyearth.wisc.edu/about-us/our-network/) de la Universitat de Wisconsin] de la Societat Espanyola de Microbiologia.

És un programa innovador que pretén animar els estudiants de secundària (de 15 a 17 anys) a exercir la seva carrera professional en ciència i tecnologia, tot abordant un dels reptes més importants per a la salut humana per a aquest segle: la resistència a l'antibiòtic microbià a nivell mundial per a la salut.

Mitjançant una estratègia d'aprenentatge i servei (ApS), els estudiants de grau de la UAB, supervisats per professors de Microbiologia de la UAB, lideren una experiència pràctica per la qual els estudiants de secundària s'enfronten a un projecte de recerca real a les seves escoles, apliquen el mètode científic, validen els resultats, analitzen les dades obtingudes i donar lloc a conclusions. Aquests objectius d'aprenentatge es combinen amb el servei a la comunitat, obtenint una col·lecció de bacteris possibles productors d'antibiòtics que es posa a l'abast de tota la comunitat científica. A més, tots els estudiants que hi participen donen a conèixer en el seu entorn social i educatiu la greu amenaça que suposa l'aparició i la distribució de la resistència als antibiòtics, contribuint així a millorar la informació i consciència ciutadana sobre aquesta problemàtica d'abast mundial. S'estima que si no es posa remei a l'actual situació, hi hauran 10 milions de morts prematures cap a l'any 2050 com a conseqüència d'infeccions bacterianes contra les que ja no tenim o no tindrem antibiòtics eficaços.

En les dues anteriors edicions del projecte MicroMón@UAB han participat un total de 32 professors de Microbiologia de la UAB, 115 estudiants de la UAB, 29 Centres de Secundaria i Batxillerat i 676 estudiants d'aquests centres en edats compreses entre 15-17 anys.

Finalment, assenyalar que a la Sociedad Española de Microbiología li ha estat concedit el premi "Antibiotic Guardian 2019" de UK, en la categoria "Public Engagement" pel projecte MicroMundo, del qual forma part el nostre projecte MicroMón@UAB.

Objectius pedagògics:

Animar els estudiants a conèixer i cursar carreres científiques.

Formar els estudiants per aplicar el mètode científic i pensar com a científics.

Inspirar la propera generació de científics.

Objectius científics:

Donar a conèixer a la societat la preocupació mundial per la resistència als antibiòtics.

Descobrir candidats bacterians per obtenir nous antibiòtics.

Explorar els microorganismes sense explotar i la seva diversitat en els sòls.

Els protagonistes del projecte són:

Micro-CESB ⇒ Centres de secundària i batxillerat de la xarxa SWI-MicroMón@UAB

MicroES ⇒ (MicroMón Student) - Estudiants de secundària i batxillerat

MicroTA ⇒ (MicroMón Teaching Assistant) - Estudiants de la UAB

MicroPI ⇒ (Micro Partner Instructor) - Professorat de la UAB

3. Desenvolupament del projecte
En la realització del projecte es poden distingir les següents fases:

Fase preliminar. A l'octubre, l'Institut de Ciències de l'Educació de la UAB fa una crida oberta als Centres d'Ensenyament de Secundària i Batxillerat (CESB) per participar en el projecte. Així mateix, també fa una crida als estudiants de la UAB que vulguin participar. Seguidament, a primers de novembre se seleccionaran els centres i també els estudiants de la UAB i es defineixen els equips UAB de forma que cada un d'ells està integrat per 1 professor/a de Microbiologia i 3-4 estudiants de la UAB que hagin superat un curs bàsic de Microbiologia que inclogui pràctiques de laboratori. Els estudiants poden procedir per tant de qualsevol grau dels impartits per la Facultat de Biociències, dels graus de Ciències Ambientals i Nanociències i Nanotecnologia de la Facultat de Ciències, dels graus de Veterinària i Ciència i Tecnologia dels Aliments de la Facultat de Veterinària i del grau de Medicina impartit per la Facultat de Medicina.
En aquesta fase, s'assignarà també un Centre d'Ensenyament de Secundària i Batxillerat (CESB) a cada equip UAB perquè aquests equips durant el mes de desembre contactin amb el centre assignat per planificar el calendari de les activitats que es duran a terme a partir de febrer en els centres.

Fase preparatòria. El professorat de la UAB instruirà els seus estudiants sobre els conceptes claus en què es basa aquest projecte (resistència a antibiòtics, aprenentatge servei, proveïment participatiu (crowdsourcing), vocacions STEM), a més d'instruir-los sobre com s'ha de realitzar l'experimentació en els CESB, i les normatives de bioseguretat d'obligat compliment que imposa el projecte internacional, obrint debats sobre tots aquests aspectes. Se'ls instruirà també sobre el significat de recerca i innovació responsable (RRI) i sobre la propietat intel·lectual i la seva protecció.

Fase de realització als centres (de febrer a maig). Cada equip UAB realitzarà el projecte en el centre assignat. Els estudiants de cada equip UAB impartiran l'experimentació proposada i les activitats dinamitzadores en el CESB assignat a través de 4 sessions d'aproximadament 2 hores, seleccionant els millors bacteris productors d'antibiòtics que s'hagin aïllat. Aquest bacteris formaran part d'una col·lecció UAB i estaran a la disposició de qualsevol investigador que els vulgui estudiar posteriorment. La major part del material fungible i de petit equipament així com el material biològic necessari, el portaran els estudiants UAB (MicroTA) als centres.
Seguidament es presenta un esquema sobre les possibles sessions en els CESB, tot i que cada equip UAB és totalment lliure de modificar els continguts dels debats i d'organitzar-los diferent. En canvi, atès que l'experimentació s'ha de realitzar en 4 sessions, el què es presenta és el més convenient per assolir els resultats previstos.

El contingut i l'organització de la sessió cinquena correspon a cada centre i consisteix en difondre el projecte en el seu entorn. Els equips UAB ajudaran els centres a preparar aquesta sessió, però l'hauran de dura a terme els estudiants de secundària i batxillerat sota la supervisió del seu professorat.
Finalment, a finals de Maig hi haurà un acte de cloenda del projecte a la UAB on els centres rebran una acreditació de la seva participació en el projecte i durant el qual els diferents protagonistes podran exposar breument la seva experiència.

Tots els equips UAB i els estudiants dels CESB podran difondre el desenvolupament del projecte a través de les xarxes socials (Facebook, Twitter i Instagram).
4. Avaluació del projecte
Per poder valorar l'interès del projecte i el grau de compliment dels objectius es tindran en compte les següents evidències quantitatives:

Nombre d'estudiants UAB que han sol·licitat participar.

Nombre d'assistents a les sessions divulgatives organitzades pels CESB.

Indicadors propis de l'ús de les xarxes socials.

A més, es farà una enquesta als estudiants UAB que inclourà preguntes per valorar: aspectes relacionats amb la problemàtica de salut objecte del projecte, conceptes científics, expertesa pràctica, capacitat de comunicació, capacitat pedagògica, coneixement de projectes d'aprenentatge servei i de proveïment participatiu i futur professional, entre d'altres. Igualment es farà una enquesta similar als estudiants de secundària i batxillerat i als centres participants. En acabar el projecte, es tornarà a fer una enquesta que inclourà vàries de les preguntes de l'enquesta inicial i d'altres que tindran a veure amb l'experiència concreta desenvolupada.

Octubre

Crida oberta als centres que estiguin interessats en participar

Crida oberta a tots els estudiants de la UAB que compleixin els requisits i que estiguin interessats en participar

Novembre-Desembre

Selecció d'estudiants i de centres

Assignació de centres a cada equip UAB

Contacte equip UAB amb centre

Reunió general estudiants UAB seleccionats

Gener-Febrer
Entrenament estudiants UAB (SWITA). L'entrenament consisteix en una sessió de tres dies (del 28 al 30 de gener o bé del 4 al 6 de febrer de 2019 de 15 a 17.30 h).
Febrer-Maig

Planificació i preparació de les sessions a realitzar en els centres

Realització de les 4 sessions en els centres

Planificació, preparació i realització de la cinquena sessió en els centres

Acte de cloenda (14/5/2020)

Podeu trobar informació sobre l'edició del curs passat a les nostres xarxes socials:

Facebook
https://www.facebook.com/MicroMonUAB/
Twitter
https://twitter.com/MicroMonUAB
Instagram
https://www.instagram.com/micromonuab/

En col·laboració amb:

# data[].attributes.attachment_link.title
MicroMón@UAB_3.0: recerca de nous antibiòtics

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Què és el projecte MicroMón@UAB_3.0? MicroMón @ UAB és un projecte internacional de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), que està integrat en la xarxa MicroMundo [soci de Tinny Earth® (https://tinyearth.wisc.edu/about-us/our-network/) de la Universitat de Wisconsin] de la Societat Espanyola de Microbiologia.

# data[].attributes.body
Mitjançant una estratègia d’aprenentatge i servei (ApS), els estudiants de grau de la UAB, supervisats per professors de Microbiologia de la UAB, lideren una experiència pràctica per la qual els estudiants de secundària s’enfronten a un projecte de recerca real a les seves escoles, apliquen el mètode científic, validen els resultats, analitzen les dades obtingudes i donar lloc a conclusions. Aquests objectius d’aprenentatge es combinen amb el servei a la comunitat, obtenint una col·lecció de bacteris possibles productors d’antibiòtics que es posa a l’abast de tota la comunitat científica. A més, tots els estudiants que hi participen donen a conèixer en el seu entorn social i educatiu la greu amenaça que suposa l’aparició i la distribució de la resistència als antibiòtics, contribuint així a millorar la informació i consciència ciutadana sobre aquesta problemàtica d’abast mundial.

# data[].attributes.body
Podem combatre la resistència als antibiòtics amb un transplantament de femtes?

# data[].attributes.headline
Flora intestinal vs microbiota intestinal

# data[].attributes.subject
Flora intestinal vs microbiota intestinal

# data[].attributes.body
Amb l'alumnat es podria fer una cerca d'informació, ja sigui de notícies, anuncis, articles, etc., sobre les diferències reals entre la flora intestinal i la microbiota intestinal. Per quina raó moltes empreses segueixen utilitzant la terminologia de flora intestinal? Creieu que és qüestió de màrqueting o hi ha alguna raó científica darrera?

A continuació adjunto un article interessant sobre el tema en qüestió:

Xavier Grané Feliu

# data[].attributes.headline
Hi ha solucions a la problemàtica dels bacteris multiresistents als antibiòtics?

# data[].attributes.subject
Hi ha solucions a la problemàtica dels bacteris multiresistents als antibiòtics?

# data[].attributes.body
Un cop presentada la problemàtica demanaria als alumnes de 4t d'ESO, 1r de batxillerat o 2n de batxillerat que fessin una recerca i elaboressin una presentació sobre com la microbiota intestinal, els bacteriòfags, o la tècnica CRISPR-CAS9 podem ajudar a combatre la problemàtica de la resistència als antibiòtics. Marta Bosch Diu

# data[].attributes.attachment_link.title
¿Cómo hacer EDICIÓN GENÉTICA con CRISPR? | La Hiperactina

# data[].attributes.body
Ana Mira.
A 4t d'ESO introduiria el tema de resistència als antibiòtics i faríem una reflexió: què podem fer a nivell individual per tal de millorar o frenar aquesta resistència als antibiòtics? Després fer una posta en comú a la classe amb les idees que sorgeixin.
Posteriorment, visualitzaríem algun d'aquests documentals que estan proposant els companys al padlet, molt interessants

# data[].attributes.headline
Trobaria interessant relacionar la imatge amb les conseqüències de l'aparició de la higiene i dels antibiòtics. Podríem fer una línia del temps sobre descobriments i canvis que s'han anat introduint (rentar-se les mans, el descobriment de la penicilina, investigació per a trobar nous antibiòtics, aparició de respistències, etc) i com han impactat en la nostra vida com a espècie.

# data[].attributes.subject
Trobaria interessant relacionar la imatge amb les conseqüències de l'aparició de la higiene i dels antibiòtics. Podríem fer una línia del temps sobre descobriments i canvis que s'han anat introduint (rentar-se les mans, el descobriment de la penicilina, investigació per a trobar nous antibiòtics, aparició de respistències, etc) i com han impactat en la nostra vida com a espècie.

# data[].attributes.body
Amb el grup classe faria una pràctica de laboratori per validar la hipòtesi que un antibiòtic com Ampicilina impedeix el creixement bacterià.
I també es podria comentar la imatge dels bacteris super-resistents a antibiòtics, amb una pluja d'idees de les conseqüències associades.

# data[].attributes.body
Pilar Hueso

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This lesson begins with a brief video setting the stage for the topic and open-ended discussion questions designed to elicit student ideas. Working in pairs, students then model what happens to the gut microbiome when exposed to multiple rounds of antibiotic treatment. They answer a series of questions that guides them toward the understanding that the rise of antibiotic resistant bacteria within the population is an example of evolution by natural selection. Students extend their understanding by predicting and then modeling a variation of the original scenario.

Learning Objectives

At the completion of this activity, the students will be able to do the following:

1. Describe how antibiotic resistance in bacterial populations demonstrates natural selection.

2. Explain why standing trait variation, heritability, and a link to reproductive success are necessary for evolution by natural selection within a population.

3. Distinguish between evolution and natural selection.

Science Standards
This lesson addresses Next Generation Science Standards (NGSS; 2013):

HS-LS4-3 Apply concepts of statistics and probability to support explanations that organisms with an advantageous heritable trait tend to increase in proportion to organisms lacking this trait.

HS-LS4-4 Construct an explanation based on evidence for how natural selection leads to adaptation of populations.

# data[].attributes.attachment_link.title
Modeling the Rise of Antibiotic Resistance

# data[].attributes.attachment_link.description
This lesson begins with a brief video setting the stage for the topic and open-ended discussion questions designed to elicit student ideas. Working in pairs, students then model what happens to the gut microbiome when exposed to multiple rounds of antibiotic treatment.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
This lesson begins with a brief video setting the stage for the topic and open-ended discussion questions designed to elicit student ideas. Working in pairs, students then model what happens to the gut microbiome when exposed to multiple rounds of antibiotic treatment. They answer a series of questions that guides them toward the understanding that the rise of antibiotic resistant bacteria within the population is an example of evolution by natural selection. Students extend their understanding by predicting and then modeling a variation of the original scenario.

Learning Objectives

At the completion of this activity, the students will be able to do the following:

1. Describe how antibiotic resistance in bacterial populations demonstrates natural selection.

2. Explain why standing trait variation, heritability, and a link to reproductive success are necessary for evolution by natural selection within a population.

3. Distinguish between evolution and natural selection.

Science Standards
This lesson addresses Next Generation Science Standards (NGSS; 2013):

HS-LS4-3 Apply concepts of statistics and probability to support explanations that organisms with an advantageous heritable trait tend to increase in proportion to organisms lacking this trait.

HS-LS4-4 Construct an explanation based on evidence for how natural selection leads to adaptation of populations.

# data[].attributes.attachment_link.title
Modeling the Rise of Antibiotic Resistance

# data[].attributes.attachment_link.description
This lesson begins with a brief video setting the stage for the topic and open-ended discussion questions designed to elicit student ideas. Working in pairs, students then model what happens to the gut microbiome when exposed to multiple rounds of antibiotic treatment.

# data[].attributes.body
Podríem veure el "30 minuts" sobre la fi dels antibiòtics (una companya ja ho ha esmentat) i després fer una recerca d'informació a partir de la pàgina web de canal salut del gencat. La pàgina web és la següent:
https://canalsalut.gencat.cat/ca/actualitat/reportatges/els-antibiotics-amb-seny/

I amb això, fer una infografia per presentar-ho a alumnes de 1r d'ESO.

# data[].attributes.headline
Les meves petites pràctiques de microbiologia a 4t d'ESO

# data[].attributes.subject
Les meves petites pràctiques de microbiologia a 4t d'ESO

# data[].attributes.body
Amb l'alumnat de l'optativa de biologia a 4t d'ESO fem aquestes pràctiques. L'objectiu és conèixer els conceptes bàsics de microbiologia, veure l'efecte de rentar-se les mans, habituar-se amb el material de laboratori propi de la microbiologia, ...
Preparem el medi agar, cultivem microorganismes, aïllem colònies, fem la prova de la catalasa i.... algun curs hem pogut arribar a fer un antibiograma (tot i que a 4t d'ESO no és fàcil que quedi bé).

http://gotesdeciencia2.blogspot.com/2017/08/activitat-de-laboratori-microbiologia.html

http://gotesdeciencia2.blogspot.com/2017/09/laboratori-practiques-de-microbiologia.html

http://gotesdeciencia2.blogspot.com/2018/12/laboratori-microbiologia.html

Rosalia Anglès Vidal
INS Joan Amigó
L'Espluga de Francolí

# data[].attributes.body
Us deixo l'enllaç del 30'  sobre ressistència que ja he vist que altres companys també han suggerit. També l'enllaç de canalsalut per recerca d'informació i el del Plan Nacional de resistencia a los antibióticos.
https://www.ccma.cat/tv3/alacarta/30-minuts/la-fi-dels-antibiotics/video/5712853/
https://canalsalut.gencat.cat/ca/detalls/article/Resistencia-als-antibiotics
https://www.resistenciaantibioticos.es/es

Eva Pla

# data[].attributes.body
He participat en el programa SAFE, que parlarem en la propera sessió, que és un taller sobre la recerca sobre nous antibiòtics. MHo he treballat amb els alumnes de 4t ESO, que ho han trobat molt interessant.

# data[].attributes.body
Proposta d'activitat per 4t d'ESO

Després d'una breu introducció teòrica dins el tema de biotecnologia i enginyeria genètica, proposaria als alumnes que busquessin notícies relacionades amb la problemàtica de resistència als antibiòtics, cercant casos concrets a la premsa o webs generalistes, per posteriorment preparar una petita presentació indicant quins tractaments alternatius es podrien oferir al pacient, i quines pautes cal seguir per minimitzar la possibilitat de que els bacteris adquireixin resistència.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ramón Morales tenia 31 anys quan va morir infectat per un dels bacteris hospitalaris més perillosos del món. L'acabaven d'ingressar a l'hospital Reina Sofía de Còrdova per un trombe a la cama. Al cap d'un mes era mort. "En quatre dies el bacteri se'l va menjar per dintre, ronyó, fetge, cor... tot. Els metges estaven perduts", ens explica la seva mare, Pilar. De casos com el del Ramón, a Espanya cada any n'hi ha 2.500. Però si no es prenen mesures dràstiques en el consum d'antibiòtics, de cara al 2050 aquesta xifra es podria multiplicar per trenta, per sobre de les morts per càncer.

El problema sorgeix del fet que els antibiòtics estan deixant de ser efectius. Almenys, per tractar certes malalties. Són el que ja es coneix com "superbacteris", uns bacteris que s'han tornat resistents a la majoria d'antibiòtics. No hi ha res que pugui amb ells. "Ara fa 7-8 anys, aquí a l'hospital, podíem tractar les infeccions multiresistents amb fàrmacs senzills. Ara els hem de tractar amb antibiòtics d'últim recurs, antibiòtics que són tòxics", explica l'infectòleg i responsable del laboratori de recerca de Vall d'Hebron, Joan Gavaldà.

La pregunta que es fa molta gent és: com és que aquests bacteris s'han fet tan forts? Principalment, perquè des dels anys 50, que és quan es van començar a usar massivament els antibiòtics, se n'ha abusat. I com més s'utilitzen, més aviat els bacteris es tornen resistents.

L'abús s'ha comès en medicina humana, perquè els metges sovint recepten els antibiòtics per si de cas. Molta gent també s'automedica i es pensa que curen el refredat. Algunes farmàcies encara els venen sense recepta i molta gent interromp equivocadament el tractament abans d'hora perquè ja es troba bé. En medicina animal també se n'abusa. Espanya és el país europeu que utilitza més antibiòtics per quilo de carn. Molts ramaders els afegeixen al pinso i a l'aigua dels seus animals per garantir que si n'hi ha un de malalt, la resta continuaran sans.

Mentrestant, les grans farmacèutiques fa dècades que van abandonar la investigació en nous antibiòtics. No van trobar noves substàncies i la inversió era massa alta per als ingressos que preveien. És més rendible trobar un nou remei contra la hipertensió, que es prendrà tota la vida, que trobar un nou antibiòtic que es farà servir durant molt pocs dies.

El panorama actual és el que alguns metges ja qualifiquen com la "tempesta perfecta". És una situació a la qual fa ben poc que els governs i organismes internacionals presten atenció. L'alarma que s'està donant des del sector de la salut és comprensible, perquè sense els antibiòtics, la cirurgia i la medicina moderna no serien possibles. Una amenaça a hores d'ara cada cop més real.

Un reportatge de Jordi Regàs i Sara Segarra / Imatge i muntatge: Txus Navarro / Producció: Sandra Rierola

# data[].attributes.attachment_link.description
Per què els antibiòtics estan deixant de ser efectius? Com és que els superbacteris s'han fet tan forts? El mal ús i l'abús dels antibiòtics ha fet que els bacteris hagin après a defensar-se i s'han fet resistents. El 2050 hi podria haver més morts per culpa dels "superbacteris" que pel càncer.

# data[].attributes.body
Em suggereix angoixa. Sembla increïble que només en 30 anys hagim perdut tanta eficàcia en els antibiòtics. Crec que és una il·lustració molt bona que dóna idea  de la dimensió del problema.
Vam fer fa dos cursos junt amb la Carme i la Teresa Luque que també estan fent el curs un antibiograma amb all: fresc, cuit i fregit.  I vam observar que només l´all fresc funciona com a  antibiòtic per determinats bacteris. És a dir lles altes temperatures fan malbé la sustància de l´all que funciona com a antiòtic.
Una altre que hem fet més recentment ha estat una sembra de bacteris als draps que fem servir a la cuina. Els resultats, increïbles!!! i això que els fem servir per netejar!!!!. Conclusió: els hauríem canviar cada dia.

# data[].attributes.body
Donat que era el meu primer contacte amb els antibiòtics, totes les vostres aportacions m'enriqueixen molt.
Una possible activitat a plantejar seria l'abans i el després dels antibiòtics a rel de la pandèmia actual. Doncs de sempre hi ha hagut llegendes urbanes o coneixements de iaies i ara amb la pandèmia sembla que ens informem més. S'obriria un debat a l'aula.
Esmeralda Pérez

# data[].attributes.body
La meva proposta di després d'haver introduït en la sessió anterior els antibiòtics, seria projectar un video del QQC i per grups contestar a una pregunta relaconada amb el video. Així al finalitzar la sessió es fa un petit debat de les respostes i de les conclusions que treiem entre tots.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ramón Morales tenia 31 anys quan va morir infectat per un dels bacteris hospitalaris més perillosos del món. L'acabaven d'ingressar a l'hospital Reina Sofía de Còrdova per un trombe a la cama. Al cap d'un mes era mort. "En quatre dies el bacteri se'l va menjar per dintre, ronyó, fetge, cor... tot. Els metges estaven perduts", ens explica la seva mare, Pilar. De casos com el del Ramón, a Espanya cada any n'hi ha 2.500. Però si no es prenen mesures dràstiques en el consum d'antibiòtics, de cara al 2050 aquesta xifra es podria multiplicar per trenta, per sobre de les morts per càncer.

El problema sorgeix del fet que els antibiòtics estan deixant de ser efectius. Almenys, per tractar certes malalties. Són el que ja es coneix com "superbacteris", uns bacteris que s'han tornat resistents a la majoria d'antibiòtics. No hi ha res que pugui amb ells. "Ara fa 7-8 anys, aquí a l'hospital, podíem tractar les infeccions multiresistents amb fàrmacs senzills. Ara els hem de tractar amb antibiòtics d'últim recurs, antibiòtics que són tòxics", explica l'infectòleg i responsable del laboratori de recerca de Vall d'Hebron, Joan Gavaldà.

La pregunta que es fa molta gent és: com és que aquests bacteris s'han fet tan forts? Principalment, perquè des dels anys 50, que és quan es van començar a usar massivament els antibiòtics, se n'ha abusat. I com més s'utilitzen, més aviat els bacteris es tornen resistents.

L'abús s'ha comès en medicina humana, perquè els metges sovint recepten els antibiòtics per si de cas. Molta gent també s'automedica i es pensa que curen el refredat. Algunes farmàcies encara els venen sense recepta i molta gent interromp equivocadament el tractament abans d'hora perquè ja es troba bé. En medicina animal també se n'abusa. Espanya és el país europeu que utilitza més antibiòtics per quilo de carn. Molts ramaders els afegeixen al pinso i a l'aigua dels seus animals per garantir que si n'hi ha un de malalt, la resta continuaran sans.

Mentrestant, les grans farmacèutiques fa dècades que van abandonar la investigació en nous antibiòtics. No van trobar noves substàncies i la inversió era massa alta per als ingressos que preveien. És més rendible trobar un nou remei contra la hipertensió, que es prendrà tota la vida, que trobar un nou antibiòtic que es farà servir durant molt pocs dies.

El panorama actual és el que alguns metges ja qualifiquen com la "tempesta perfecta". És una situació a la qual fa ben poc que els governs i organismes internacionals presten atenció. L'alarma que s'està donant des del sector de la salut és comprensible, perquè sense els antibiòtics, la cirurgia i la medicina moderna no serien possibles. Una amenaça a hores d'ara cada cop més real.

Un reportatge de Jordi Regàs i Sara Segarra / Imatge i muntatge: Txus Navarro / Producció: Sandra Rierola

# data[].attributes.attachment_link.description
Per què els antibiòtics estan deixant de ser efectius? Com és que els superbacteris s'han fet tan forts? El mal ús i l'abús dels antibiòtics ha fet que els bacteris hagin après a defensar-se i s'han fet resistents. El 2050 hi podria haver més morts per culpa dels "superbacteris" que pel càncer.

# data[].attributes.body
Es podria fer una petita introducció al tema de la resistència als antibiòtics amb el vídeo següent (6 min):
https://www.youtube.com/watch?v=xZbcwi7SfZE

Laura Creus

# data[].attributes.body
Aquí passo un còmic per tractar la temàtica amb els alumnes d'una manera més amena.

# data[].attributes.body
En el meu cas, per introduir la qüestió dels antibiòtics, als alumnes de CMC de 1er de batxillerat no científic, els proposo la següent activitat:
- Cercar que són els antibiòtics
- En que consisteix la resistència als antibiòtics, les causes, riscos, com es propaga i com es pot preveure.
El hi passo el link de la pagina canal salut, per cercar la informació.

# data[].attributes.attachment_link.description
Tornar al nivell anterior Accedeix a " Addiccions comportamentals"

# data[].attributes.body
Algun curs, fent 3r he fet aquesta activitat:
http://www.recercaenaccio.cat/experimenta/fem-un-zoo-microbia/
M'animaré a provar a fer-la amb antibiòtic (antibiograma)
(hi creixen fongs també)

D'altra banda aprofito per dir que m'ha semblat interessant explicar els transplants de femta. Així com els comentaris dels meus amics

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Només després de 70 anys de la comercialització dels antibiòtics, que eres mortífers pels microbis, aquests s'han tornat resistents. Per nosaltres és molt poc temps, però l'evolució no es mesura en anys sinó en generacions. Ho entendreu tot amb aquests clip del Quèquicom!

# data[].attributes.attachment_link.title
Com pot ser que els microbis ara siguin resistents als antibiòtcs?

# data[].attributes.attachment_link.description
Només després de 70 anys de la comercialització dels antibiòtics, que eres mortífers pels microbis, aquests s'han tornat resistents. Per nosaltres és molt poc temps, però l'evolució no es mesura en anys sinó en generacions. Ho entendreu tot amb aquests clip del Quèquicom!

# data[].attributes.body
La imatge em recorda als antibiogrames que fem amb alumnes de TR´s. Els darrers anys he tutoritzat alguns d'aquests treballs, i fem antibiogrames de bacteris coneguts amb antibiòtics sintètics i naturals. Sorprèn la resposta d'algunes substàncies naturals que acuten com a barreres del creixement de bacteris.
D'altra banda, em va semblar molt interessant la proposta del projecte SAFE per tal de potenciar la recerca de nous antibiòtics. Intentarem demanar-ho per l'any vinent a l'institut, i jo potser aprofito la metodolgia per treballar-ho en propers TR's.

# data[].attributes.headline
La microbiota intestinal està relacionada amb el cervell? 

# data[].attributes.subject
La microbiota intestinal està relacionada amb el cervell? 

# data[].attributes.body
En el video que us deixo a continuació (7 minuts) es tracta la possible relació entre la microbiota intestinal i el cervell que s'ha comentat en la sessió d'avui. Potser es podria passar als alumnes i fer un petit debat sobre el tema per iniciar el tema dels microorganismes.
https://youtu.be/VzPD009qTN4

M. Teresa Montañés

# data[].attributes.body
Jo he fet l'activitat de resistència als antibiòtics de Biointeractive:

# data[].attributes.attachment_link.title
Orígenes de la resistencia a los antibióticos

# data[].attributes.attachment_link.description
En esta actividad los estudiantes analizan una figura científica publicada, tomada de un estudio que busca determinar si los genes de resistencia a los antibióticos evolucionaron antes o después de la introducción de los antibióticos modernos.

# data[].attributes.headline
El 18 de Novembre es celebra el Dia Europeu de l'ús prudent dels antibiòtics

# data[].attributes.subject
El 18 de Novembre es celebra el Dia Europeu de l'ús prudent dels antibiòtics

# data[].attributes.body
Es pot fer una petita introducció al tema de la resistència dels antibiòtics amb aquest vídeo de 2 minuts tot recordant el dia de celebració de la necessitat de l'ús prudent dels antibiòtics.
Carme Giménez

# data[].attributes.attachment_link.title
Resistencia a los antibióticos - RTVE.es

# data[].attributes.attachment_link.description
Resistencia a los antibióticos. La 2 Noticias online, completo y gratis en A la Carta. Todos los informativos online de La 2 Noticias en RTVE.es A la Carta

# data[].attributes.body
Una proposta de classe seria que primer faria la típica pràctica d'un antibiograma amb els alumnes perquè sàpiguen interpretar la placa de petri.
I llavors els passaria aquesta imatge i que ells interpretessin que està succeint, i per grups haurien d'investigar què és la resistència microbiana... i al final fariem una ponència on haurien d'explicar amb alguna presentació, algun poster científic.... i compartir-ho amb els companys.

# data[].attributes.body
Proposo un projecte de recerca per a 3r d’ESO:

L’alumnat reaslitzarà una recerca en grups sobre aquesta temàtica i elaborarà un tríptic informatiu sobre la resistència als antibiòtics: causes i riscos, interès general i prevenció.

Per la recerca es poden basar en el següent enllaç: https://canalsalut.gencat.cat/ca/detalls/article/Resistencia-als-antibiotics

I per l’elaboració del tríptic poden utilitzar https://www.canva.com/es_es/

Per arrodonir el projecte i fer divulgació podrien presentar el seu projecte a l’alumnat de 1r d’ESO i/o de batxillerat.

Elisabet Garcia Rueda

# data[].attributes.body
La imatge que ens proposes és molt útil per enegar la recerca sobre la resistènia als antibiòtics, què està passant entre una imatge i una altra? I quina serà i quina ahuria de ser la propera imatge d'aqui 10 anys?
Passo un link on poden trobar informació de la resistència als antibiòtics i poder fer les seves prediccion i explicacions entre la diferència de la primera i segona imatge.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Plan nacional frente a la resistencia a los antibióticos 2019-2021. Ministerio de Sanidad, Gobierno de España. Disponible online en http://www.resistenciaantibioticos.es/es/system/files/field/files/pran_2019-2021_0.pdf?file=1&type=node&id=497&force=0. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Informe JIACRA España. Disponible online en http://www.resistenciaantibioticos.es/es/publicaciones/informe-jiacra-espana. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Registro hospitalario de pacientes afectados por la resistencia bacteriana. Sociedad Española de Enfermedades Infecciosas y Microbiología Clínica (SEIMC). Disponible online en https://seimc.org/contenidos/noticias/2018/seimc-Registro_de_Pacientes_BMR.pdf. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Resistencia a los antimicrobianos. Organización Mundial de la Salud. Disponible online en https://www.who.int/antimicrobial-resistance/es/. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Bernardo A. Las muertes por resistencia a antibióticos se disparan, pero los datos son contradictorios. Disponible online en https://hipertextual.com/2018/05/bacterias-resistentes-antibioticos-muertes-espana. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Hagamos más segura la atención médica. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/spanish/signosvitales/proteger-pacientes/index.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Resistencia a los antibióticos de la granja a la mesa. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/foodsafety/es/ar-farm-to-table.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Resistencia a los antibióticos. MedlinePlus. Disponible online en https://medlineplus.gov/spanish/antibioticresistance.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Annual surveillance reports on antimicrobial resistance . European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC). Disponible online en https://www.ecdc.europa.eu/en/antimicrobial-resistance/surveillance-and-disease-data/report. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Analysis of antimicrobial consumption and resistance ('JIACRA' reports). European Medicine Agencies. Disponible online en https://www.ema.europa.eu/en/veterinary-regulatory/overview/antimicrobial-resistance/analysis-antimicrobial-consumption-resistance-jiacra-reports. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Antibiotic/Antimicrobial Resistance, CDC's Role. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/cdc_role.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

National Strategy to Combat Antibiotic Resistance. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/federal-engagement-in-ar/national-strategy/index.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Antimicrobial Resistance. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/about.html. Acceso 4 de noviembre de 2019.

Lab Capacity: Antibiotic Resistance Laboratory Network (AR Lab Network) Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/solutions-initiative/ar-lab-networks.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Containing Unusual Resistance. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/vitalsigns/containing-unusual-resistance/index.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Antibiotic-Resistant Gonorrhea. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/std/gonorrhea/arg/default.htm. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Laboratory Testing and Resources. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/laboratories.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Protecting Patients and Stopping Outbreaks. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/protecting_patients.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Ventola, L. C. The Antibiotic Resistance Crisis, Part 1: Causes and Threats. Pharmacy and Therapeutics. Disponible online en https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC4378521/. Acceso el 4 de noviembre de 2019

Ventola, L. C. The Antibiotic Resistance Crisis: Part 2: Management Strategies and New Agents. Pharmacy and Therapeutics. Disponible online en https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/25987823. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

U.S. Activities to Combat AR. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/us-activities.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Deak, D. et al. Progress in the Fight Against Multidrug-Resistant Bacteria? A Review of U.S. Food and Drug Administration-Approved Antibiotics, 2010-2015. Annals of Internal Medicine. Disponible online en http://annals.org/aim/article-abstract/2526197/progress-fight-against-multidrug-resistant-bacteria-review-u-s-food. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

What Are Antibiotics and How Do They Work? Microbiology Society. Disponible online en https://microbiologysociety.org/education-outreach/antibiotics-unearthed/antibiotics-and-antibiotic-resistance/what-are-antibiotics-and-how-do-they-work.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Antibiotic Resistance Threats in the United States, 2013. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/threat-report-2013/. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Martens and Demain. The Antibiotic Resistance Crisis, With a Focus on the U.S. The Journal of Antibiotics. Disponible online en https://www.nature.com/articles/ja201730. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Different Types of Antibiotics and Their Applications. Omics International. Disponible online en https://www.omicsonline.org/conferences-list/different-types-of-antibiotics-and-their-applications. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Preventing Antibiotic Resistant Infections. NYU Langone Health. Disponible online en https://nyulangone.org/conditions/antibiotic-resistant-infections/prevention. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Combating Antibiotic Resistance. U.S. Food and Drug Administration. Dispoinible online en https://www.fda.gov/ForConsumers/ConsumerUpdates/ucm092810.htm. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

U.S. Activities to Combat AR. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/drugresistance/us-activities.html. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

Carbapenem-resistant Enterobacteriaceae in Healthcare Settings. Centers for Disease Control and Prevention. Disponible online en https://www.cdc.gov/HAI/organisms/cre/. Acceso el 4 de noviembre de 2019.

# data[].attributes.attachment_link.title
Resistencia bacteriana a los antibióticos

# data[].attributes.attachment_link.description
La resistencia bacteriana a los antibióticos es una seria amenaza mundial para la salud pública, que se produce cuando las bacterias sobreviven y crecen en presencia de uno o más antibióticos, por lo que siguen causando infección. Aprende cómo te puede afectar la resistencia antibiótica y lo que puedes hacer para frenar su propagación.

# data[].attributes.body
Crec que per treballar la resistencia als antibiotics d’una manera ludica i fent que l’alumnat participi i es relacioni, es podria utilitzar aquesta activitat que vaig trobar al apliense del xtec. Us deixo aquí l’enllaç per si ho voleu utilitzar.
https://apliense.xtec.cat/arc/node/30353