# data[].attributes.body
,,Poemă in oglindă " de George Bacovia(fragment)

Poema în oglindă
de George Bacovia

În salonul plin de vise

În oglinda larg-ovală încadrată în argint,

Bate toamna,

Şi grădina cangrenată,

În oglinda larg-ovală încadrată în argint.

În fotoliu, ostenită, în largi falduri de mătase,

Pe când cade violetul,

Tu citeşti nazalizând

O poemă decadentă, cadaveric parfumată,

Monotonă.

Eu prevăd poema roză a iubirii viitoare…

Dar pierdută, cu ochi bolnavi,

Furi, ironic, împrejurul din salonul parfumat.

Şi privirea-ţi cade vagă peste apa larg-ovală,

Pe grădina cangrenată,

Peste toamna din oglindă –

Adormind…

# data[].attributes.body
Cele mai des intâlnite motive in textele sale:
Motivul golului: golul spatial este echivalent cu pustiul camerei, al orasului cu piete dezolante, luminate de becuri agonice, al pamantului-mormant ale carui adancuri lanseaza, ca in mitul Sirenelor, chemarea mortii.
Golul temporal este apanajul vesniciei, este haosul care refuza Facerea, un spatiu al mortii:
"Imensitate, vesnicie,
Tu, haos care toate-aduni...
In golul tau e nebunie, -"
(Pulvis)
Motivul agoniei se propaga prin cunoscutele cercuri concentrice ale universului liric bacovian.
Cel mai mic punct al acestuia este omul ("Si galbeni trec bolnavi
Copii de la scoala"); urmeaza natura cu crengi care scartaie ca niste schelete si gradini cangrenate si, in sfarsit, Universul - pentru care toamna si amurgurile constituie semnele agoniei timpului.

Motivul morții bântuie prin creația sa lăsând impresii de neliniște și fiori  cititorilor.

# data[].attributes.headline
Teme abordate in poeziile sale.  Imagini cu copertile cartilor sale:

# data[].attributes.subject
Teme abordate in poeziile sale.  Imagini cu copertile cartilor sale:

# data[].attributes.body
Se cultivă teme şi motive specifice : condiţia poetului şi a poeziei, natura, iubirea, starea de nevroză, citadinul, moartea, evadarea, claustrarea ( teme ), singurătatea, melancolia, spleen-ul, misterul, ploaia, toamna, culorile, muzica, parcul, cimitirul ( motive ).

1) Existenta cotidiana (de fiecare zi, obisnuita) este la el un pustiu launtric, care anticipeaza sfarsitul. Camera in care traieste poetul este plina de fantasme, care il inspaimanta. Ca dovada poeziile “Gri”, “Singur”:

“Si ninge-n miezul noptii glacial...

Si tu iar tremuri, suflet singuratic,

Pe vatra-n para slaba, in jaratec,

Incet cad lacrimi roze, de cristal.”

2) Infernul citadin.Orasul este la Bacovia un targ de provincie cu ulite desfundate, cu care marunte, cu noroi, cu dezolare:

“Prin mahalali mai neagra noaptea pare

Sivoaie-n care triste inundara

Si auzi tusind o rate-n sec, arama

Prin ziduri vechi ce stau daramate.”

(“Sonet”)

Este un oras cu carciumi pline de disperati “Seara trista”. La marginea orasului bacovian e abatorul, un adevarat camp de executie “tablou de iarna”. Orasul are parcuri in descompunere “Decor”, “In parc”, iar in aceste parcuri canta fanfara militara “Fanfara”. Este un oras cu copii bolnavi “Moina” si in acest oras noaptea nu mai starneste emotii.

3) Natura la Bacovia este prezenta prin anotimpurile preferate care sunt toamna si iarna. Dintre fenomenele naturii frecvente sunt ploaia, vantul, zapada. Asa avem in poeziile “Pastel”, “Spre toamna”, “Nervi de toamna”, “Ploua”:

“E toamna, fosnete somn…

Copacii, pe strada, ofteaza;

E tuse, e planset, e gol…

Si-i frig, si bureaza...

(“Nervi de toamna”)

4)  Moartea.In orasul bacovian se inmultesc decesele, poetul ajunge sa se considere si el un cadavru, cum se intampla in poezia “Renuntare”:

“Se uita-n gradina noastra

Luna alba, moarta —

Plumb, — corpul meu cazu

Pe banca de piatra.”

5) Erosul este prezenta in poezia lui Bacovia. Casa iubitei este pentru poet adapost ca si in poezia “Decembrie”.

# data[].attributes.body
Poema în oglindă este o lirică (apartine genului liric) de acceptare a pierderii armoniilor, într-o atmosferă crepusculară și vagă a cangrenei naturii în anotimpul toamna; nu descrie, ci sugerează metaforic și dezvoltă în versuri impare, cu o muzicalitate simbolică și o sugestie a ideii de sfârșit al vieții, anumite stări de spirit, un sentiment de melancolie față de senzația de dispariție a lumii și a ființei, într-o alchimie a sinesteziilor. Tonul este intim și confesiv, ca o sonată a stingerii lente a naturii, a iubirii, a universului.
Tema poemului o constituie corespondența simbolică între decadența naturii toamna și stingerea sentimentului de iubire, într-o broderie sensibilă a imaginii femeii și a motivului literar al oglinzii : oglinda apei, oglinda cu ramă de argint și oglinda simbolică a sufletului.

Poezia este ritmată, cadențată,  cu sugestia zbaterii ultimelor semne de viață înaintea morții firii în toamna târzie, neputincioasă în fața scurgerii timpului ce nu-și mai deschide larg porțile soarelui, luminii, vieții și iubirii .
Perceperea lumii și a eului în descompunerea lentă a toamnei ce înaintează spre iarnă, în moartea vegetală ce are proiecții simetrice în sufletul însetat de viață și de o iubire viitoare este sugestivă: verbele nu exprimă acțiuni, ci vagi mișcări interioare, de suflet, în care toamna decadentă reverbereală atât de profund.
In poezie se intâlnește o abundență de motive literare întâlnite adesea în operele simboliste ,dar și in lirica bacoviană.

Compusă din cinci strofe inegale ca lungime, „Poema în oglindă” descrie degradarea exterioară și interioară a universului eului liric, păstrând, însă, vie ideea regenerării creative și emoționale („poema roză”). Astfel, prima strofă debutează cu motivul visului, adesea întâlnit în operele simboliste („În salonul plin de vise”), iar cel al oglindirii îi urmează imediat.

Refrenul este versul repetitiv În oglinda larg-ovală încadrată în argint, în care se oglindesc imaginile toamnei, precum și chipurile celor doi îndrăgostiți, aflați în aceeași ipostază de repaos și senzație de stingere a ființei, a tot ce-i înconjoară, a lumii întregi.

Imagini Vizuale: ne aflăm in salonul plin de vise, într-o după-amiază caldă de toamnă, când tabloul este aproape static, doar ochii personajelor lirice eu și tu se mișcă abia perceptibil, furând parcă imaginile obiectelor din odaie, reflectate obsedant în oglinda larg-ovală încadrată în argint. Comunicarea este la nivelul percepțiilor, ea citește, el privește ; ea, pierdută, cu ochi bolnavi își pierde privirea vagă peste apa larg-ovală a havuzelor în timp ce conștiința lirică, eul liric se retrage în visare. Are viziunea catafalcului pe masa părăsită, de marmură sculptată și a propriului cadavru, corespondent al grădinii cangrenate în toamnă. Irealul (visul) suprapunîndu-se realului (stingerea toamnei în vegetal) relevă, în versuri sensibile, muzicale, acceptarea ideii de repetivitate în natură și în destinul omului.

Cromatica tabloului este sugestivă pentru ideea de stingere: alb, roz, violet și argintiu, care, amestecate, dau cenușiul cadaveric al toamnei târzii. Totuși roz și argintiu salvează ideea de speranță, conștiința lirică iubind inefabilul lumii și al iubirii care murind, renaște simbolic în alte roze.

Imagini Olfactive, poema cadaveric parfumată pe care o citește fata  nazalizând poate modelul franțuzesc al simbolurilor, stabilește corespondențe între realitatea exterioară și sufletul în pragul rupturii, al prăbușirii lăuntrice.

Senzații auditive pentru ideea de zbatere și cădere a naturii în anotimpul toamna în sintagme ca: bate toamna, violetul cade, melodia din clavir și plânsul apei, dau aceleași corespondențe simbolice natură-suflet, precum și gustul pentru bizar al poetului.

Percepțiile motrice sunt vagi : grădina cangrenată sugerează încremenirea naturii, dar și a omului retras într-un spațiu al visului. Iar retragerea relevă într-o viziune simbolică aceeași idee anxioasă a morții: mă întind ca mort.

Catafacul-simbol al morții universal.
Oglinda-poarta de trecere,de corespondenta intre spatiul exterior,al unei naturi inagonie lenta,discreta ,si cel interior devitalizat prin personaje melancolice ,prin atitudini livresti .

# data[].attributes.body
In the drawing-room full of dreams,
In the wide-oval mirror framed in silver,
Knocks autumn
And the gangrened garden,
In the wide-oval mirror framed in silver.

In an armchair, tired, in wide folds of silk,
While the violet falls,
You read nasalizing
A decadent poem, cadaverously scented,
In monotone.

I foresee the rosy poem of future love…
But pale I walk now in the ravaged garden
And on the abandoned table — white sculpted marble —
In my mourning garments,
I stretch out like a dead man,
And place roses over myself, withered belated flowers
Like ourselves…

Speak, the final melody fom the dusty piano,
Or the weeping of water from benighted fountains suffices.
See, from the antique armchair —
The violet agony,
The bier
And the gangrened garden,
In the wide-oval mirror framed in silver…

# data[].attributes.body
Oglinda

Strălucitoare,fermecată,

Reflectă,arată,sclipește,

Dezvaluie chipul  omului senin.

Diamantul.

# data[].attributes.body
În Antichitate, essenienii aveau percepția oglindirii a ceea ce este în natură ca  reflexii în oglinda sufletului, și, în sens invers, ca într-o reacție reversibilă, sufletul omului se răsfrânge în natură într-un fel de corespondențe ce închid mereu în armonii rezonante sferele aparținând aceluiași plan, natură-om.
(Greg Braden)

Explicație: Oglinda este un mijloc folosit prin care noi,oamenii,conștientizăm cine suntem,cine ne înconjoară și care este modul nostru de viată în tandem cu natura.Fiecare are propria sa imagine,fie buna sau mai putin,de care este responsabil si care il diferentiaza de ceilalti.

# data[].attributes.body
Poeme în proză

In zadar (1918)

Cand cad frunzele (1925)

Iarmaroc

Cateodata ma gandesc departe ...

Nuvela din trecut (1925)

A batut vantul

Amagire

Cantec tarziu (1925)

Ah, maestru

Duminici, cantece de scripcari

Egipet (1956)

Viata sa intelectuala

Un visator

Pe maidan

Undeva

Pe ganduri

Zborul cartilor

Intunerec

Impresii de roman - postum

Poezii

Ploua (1894- 1898)

Proza

Din vremuri

Nervi de toamna (1916)

Note de toamna (1916)

Nocturna (1916)

Amurg (1916)

Singur (1916)

Amurg (1916)

Plumb de iarna (1916)

Nocturna (1916)

Amurg (1926)

Muzeul noptii (1926)

Nocturna (1926)

Nervi de primavara (1926)

Nocturna (1926)

De iarna (1926)

De iarna (1926)

Note de toamna (1926)

Nocturna - O, nu mai canta, harmonie pribeaga (1926)

Plumb de iarna (1926)

Nervi de toamna (1926)

Toamna (1926)

Nocturna (1926)

Romanta (1926)

Da... (1927)

Proza (1930)

Proza - Ploua (1930)

Amurg (1930)

Nocturna (1930)

De iarna (1936)

Versuri (1936)

Pastel (1936)

Ecou de romanta (1936)

Amurg (1936)

Versuri (1936)

Legenda (1936)

Pastel (1936)

Balada (1936)

Serenada (1936)

Studiu (1946)

Doina (1957)

Seara (1957)

Doina (1957)

Toamna in targ

Unui clovn

Stanta veche

Stanta medie

Unei fecioare

Stanta reala

Stanta la vin

Sine die

Negru

Mitologie

Moderna

Miazazi de vara

Verset prozaic

Verset ideal

Verset fantast

Verset divalgat

Verset slav

Verset tarziu

Perpetuum mobile

Spre primavara

Spre toamna

Stanta

Pro arte I

Pro arte II

Miezul noptii

Stanta la Bacovia

Festiva

Informativ

In zare

Ganduri

Desi nimic

Stante burgheze

Spleen

Igiena

In altar

De-as fi artist

Mister

In sat

In somno

Moment

De arta

Arminden

Din lira

De ultima oara

Negura-n oras

Din tren

Asa

Jurnal

Las

Libela

Amurg de toamna

Amurg de vara

Antrenare

Tacere

Rar (1894- 1898)

La tarm

Intre ziduri

Sange, plumb, toamna

Hibernal noptat I

Hibernal noptat II

Curaj

Controversa

Compt

Cogito

Ca un vin

Toamna murind

Amurguri

Pustiu

Noapte

Ninge

Revelion

Sonet (1894- 1898)

Dimineata

Ca maine

Asediu

Apus

Vizita

Veritas

Si ce?

Sic transit

Sic transit II

Tablou de iarna (1894- 1898)

Nihil

Idei

Palind (1894- 1898)

Pace

Ecou tarziu

Chimie

Obsesii

Meridian

Nevroza (1894- 1898)

Singuratate nu te-am voit

Si toate (1894- 1898)

Cu voi

Cand singur

Trec zile

Sa ne iubim

Alb

Plumb (1903)

Piano

Lacustra (1904)

Ego

Belsug

Boema

Nevroza (1904)

Incident la bal

In iarna

Vanitas

Toamna ( " Rasuna din margini de targ" - 1904)

Melancolie (1904)

Note de toamna ( " In toamna violeta, compozitori celebri" - 1905)

Noapte de vara

Moina (1904)

Pastel (" Adio ,pica frunza " - 1904)

Demult

Pastel ( " Buciuma toamna " - 1904)

Destul

Dupa-amiaza calda

Nocturna ( " E-o muzica de toamna" - 1904)

Alean (1904)

Noapte in oras

Amurg violet (1904)

Toamna ( " Clavirile plang in oras" - 1904)

Restituiri

Trudit (1904)

Decor (1904)

Aiurea (1904)

Epitaf (1904)

Amurg (publicat sub numele de Corbii) - 1904

Singur ( " Odaia mea ma inspaimanta" aparuta sub numele de Umbre triste - 1904)

Balet (1905)

Ecou de serenada (1905)

Serenada muncitorului (1906)

Cuptor ( sub titlul de Iulie - 1906)

Din urma

Vals de toamna (1906)

Matinala (1906)

Glossa

Panorama (1906)

Decembrie (1906)

Sonet (1907)

Pulvis (1907)

Seara trista (1907)

Feude

Note de toamna (" Tacere ... e toamna in cetate" aparut sub titlul Flori - 1907)

Amurg ( aparuta sub titlul Strigoii - 1908)

Finis (1911)

Tu ai murit (1911)

Gri ( aparut sub titlul Gris - 1911)

Poema in oglinda (1912)

Nervi de toamna (" E toamna, e fosnet, e somn" - 1912)

Amurg Antic (1912)

Nervi de toamna (" La toamna cand frunza va ingalbeni" - 1914)

In fericire

Nocturna (" Fug ratacind in noaptea cetatii" - 1914)

Romanta (" Cand luna e o roza de argint" - 1914)

Plumb de toamna (1914)

In gradina (1914)

Largo

In parc (1914)

Oh, amurguri (1914)

Plumb de iarna (" Ninge secular, tacere, pare a fi bine" - 1914)

Sepulcre violate

Reflexii

Altfel (1914)

Fanfara ( aparuta sub titlul Fanfara militara - 1914)

Amurg de iarna (1914)

Plumb de iarna (" Iarna, de-o vreme ma duce regretul" - 1914)

Dialog de iarna (1915)

Monosilab de toamna (1915)

Nervi de primavara ( " Primavara ... " - 1915)

Nocturna ( " Stau si moina cade apa, glod ..." - 1915)

Amurg (1916)

Decor (1916)

Mars funebru (apare sub titlul Interior trist - 1916)

Vae soli ( apare sub titlul Acum - 1916)

Note de toamna (" Toamna -n gradina si-acorda vioara" - 1916)

Dormitand (1916)

Note de primavara (1916)

Note de toamna ( " In toamna violeta, compozitori celebri" - 1916)

Vobiscum (1916)

Nocturna (" Nu e nimeni ... ploua ... plange-o cucuvaie" - 1916)

Poema finala (1918)

Estetic urban

Vant (1919)

Amurg (" Pe seara, pe geamuri, un nour violet si de arama" - 1921)

Sange (1921)

Toamna (1921)

Plumb de iarna (" Si iar ... aceeasi ora de dimineata " - 1922)

Frig (1922)

Requiem

Dimineata (1923)

Gol (1923)

Nervi de toamna ( " Iarba de plumb si aer tare" - 1923)

Furtuna (1924)

Nervi de primavara ( " Melancolia m-a prins pe strada " - 1925)

Poveste (1925)

Scantei galbene ("O femeie in doliu pe strada" - 1925)

Umbra (1925)

Scantei galbene (" Vom spune ca toamna a venit ... foarte trist" aparut sub titlul Pal - 1925)

Balada (" O noapte de sineala din vremi voievodale" - 1926)

Destin (1926)

Pantofii (1926)

Psalm (1926)

Contrast (1927)

Ebreia (1927)

Egipet

Si ninge (aparuta sub numele Iarna - 1929)

Nocturna  (1929)

Liceu (1930)

Imn (1930)

Imn II (" Sa dormi" - 1930)

Imn (" crengi subtiri cu flori albe" - 1930)

Crize (1930)

Amurg (" Trec burgheze colorate" -1930)

Pe deal (apare sub numele de Tarziu - 1930)

Umbra (apare sub numele de Solitar - 1930)

Pastel

Renuntare (apare sub titlul Niciodata -1930)

Sfarsit de toamna (cu titlul Varianta -1931)

Memento ( sub titlul Ecou de romanta - 1933)

Serenada (" Poetizeaza luna" - 1933)

Vreodata

Trec nouri (1935)

Elegie (cu titlul Remember - 1935)

Seara (" Ce este cerul, ori ziua a trecut" cu titlul Cantec de seara - 1935)

Din vremuri (" E frig, iarna" - 1935)

Un cantec (1935)

Nihil (1936)

Gaudeamus

Dies Irae (1936)

Regret (1936)

Nihil novi I (1946)

Excelsior

Zgomote (1946)

Doina ("Dintre cate-am incercat " - 1947)

Arhaism (1956)

Seara ("Liniste" - 1956)

Epoda (1956)

Si daca (1956)

Nihil Novi IILiniste

Doina ("Frunze se tarasc" - 1957)

Doina

Postume

Obsesii

Pastel

Festiva

Toamna murind

Verset divagat

Si ce?

Serenada

Verset fantast

Verset slav

Ca un vin

Unui clovn

Singuratate, nu te-am voit

Restituiri

Revelion

Feude

Verset ideal

Verset prozaic

Amurguri

Moment

In zare

Verset tarziu

Revelion

In margini

Reflectii

Desi nimic

Stanta veche

Noapte de oras

Stanta reala

Doina II

Stanta medie

Stanta la Bacovia

Stil simplu

Asa

In sat

Stil simplu

Din explorari

Din tren

Vanitas

Stil simplu

Stil simplu

Pastel

Stanta

Asediu

Informativ

Negura-n oras

Din explorari

Stanta de lume

Pro arte

Pro arte II

Stanta de lume

Spleen

Compt

De iarna

Jurnal

Studiu

Pace

Mitologie

Destin

Incident la bal

Gandiri

Chimie

Legenda

Pastel

Libela

Proze

De Pasti (1915)

Pe maidan (1915)

Zborul cartilor (1915)

Cubul negru (1915)

Iarmaroc (1915)

Amagire (1916)

Pe ganduri (1916)

Undeva (1916)

Valuri (1921)

In cafeu (1923)

Ninsoare (1923)

Tirziu (1923)

Un visator (1926)

Ploua (1927)

Amorul hidos ca un satir (1927)

Cand cad frunzele (1929)

Nuvela din trecut (1929)

In zadar (1929)

Dintr-un text comun, publicata sub numele de Divagari utile (1930)

Intunerec

Impresii de roman -postum

Volume

Plumb (1916)

Scantei galbene - poezii (1926)

Bucati de noapte (1926)

Dintr-un text comun

Cu voi (1930)

Poezii (1934)

Comedii in fond (1936)

Opere (1944)

Stante burgheze (1946)

Poezii (1956)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
George Bacovia (n.1881-d.1957), poet român

George Bacovia ( n. 4/17 septembrie 1881, Bacău - d. 22 mai 1957, Bucureşti) a fost un scriitor român format la şcoala simbolismului literar francez. Numele său real e George Vasiliu.

Poetul s-a născut în casa comerciantului Dimitrie Vasiliu şi a Zoei Vasiliu. Copilul în vârsta de doar 6 ani începe să înveţe limba germană. Apoi între 1889-1890 urmează clasa întâi la un pension din Bacău. Într-o toamna rămâne închis o noapte întreaga, din neatenţia paracliserului, în turnul bisericii Precista din oraşul natal. Această întâmplare îi va inspira poezia Amurg violet, scrisă în 1899. Vădeşte mare talent la desen. Se dovedeşte foarte bun executant la vioară şi la alte instrumente din orchestra şcolii, pe care o şi dirijează. Se evidenţiază la gimnastică. În 1899 obţine premiul I pe ţară la concursul "Tinerimii române" pentru desen artistic de pe natură.

În 1900 se înscrie la Şcoala Militară din Iaşi, de unde se retrage în al doilea semestru, neputând suferi disciplina cazonă. Compune poezia Plumb, o va finisa totuşi abia în 1902. În 1901 se înscrie în cursul superior al Liceului Ferdinand. Absolvă liceul din Bacău în 1903. Se înscrie la Facultatea de Drept din Bucureşti.

Colaborează la revista Arta de la Iaşi. Se retrage de la Facultatea de Drept din Bucureşti. Se stabileşte în 1905 În Bucureşti, împreună cu fratele său Eugen.

În 1914 se internează la sanatoriul Dr. Mărgăritescu din Bucureşti. Publică în suplimentul literar al ziarului Seara. Trimite la tipar volumul Plumb. În 1915 editează la Bacău, în colaborare, revista Orizonturi noi. Publică poezii, proză, recenzii, sub mai multe pseudonime. Strânge relaţiile de prietenie cu Alexandru Macedonski.

În 1916 devine copist la Direcţia învăţământului secundar şi superior din Ministerul Instrucţiunii. În iulie apare în librării volumul Plumb. În timpul războiului, în octombrie, este trimis cu arhiva direcţiei sale în evacuare la Iaşi.

În perioada 1917-1919 e funcţionar în Bucureşti. În 1920 devine şef de birou clasa a III-a în Ministerul Muncii. În 1921 este avansat şef de birou clasa a I-a în acelaşi minister. Se îmbolnăveşte de plămâni şi demisionează. Un an mai târziu se reîntoarce la Bacău.

În 1924 apare la Râmnicu-Sărat ediţia a II-a a volumului Plumb. Este numit suplinitor de desen şi caligrafie la Şcoala comercială de băieţi din Bacău. În 1925 devine primul director al revistei Ateneul cultural. În 1926 tipăreşte pe cont propriu la Bacău volumul Scântei galbene. Îi apare şi volumul Bucăţi de noapte, editat de poeta Agatha Grigorescu. Între 1926-1928 funcţionează ca profesor suplinitor de desen şi caligrafie la Şcoala comercială de băieţi din Bacău.

În 1928 se căsătoreşte cu Agatha Grigorescu şi se stabileşte la Bucureşti, unde soţia sa era profesoară. În 1929 retipăreşte volumele Plumb şi Scântei galbene sub titlul Poezii, la Editura Ancora. Din noiembrie 1930 până în octombie 1933, locuieşte în Bacău, fără serviciu. În 1931 i se naşte unicul fiu, Gabriel, iar în 1932 Societatea Scriitorilor Români (S.S.R) îi aprobă o pensie lunară de 1000 lei. Din 1933 se stabileşte cu familia în capitală, unde rămâne până la sfârşitul vieţii. În 1934 i se tipăreşte volumul antologic Poezii. În 1940 i se majorează pensia acordată de S.S.R la 2000 lei lunar. Se înfiinţează Casa de pensii a scriitorilor, de unde obţine o pensie de 10.000 lei lunar. În 1944 apare volumul intitulat Opere, care reuneşte toate scrierile sale publicate anterior.

În 1945 este numit bibliotecar la Ministerul Minelor şi Petrolului. Este editat în 1946 volumul Stanţe burgheze, pentru care va fi criticat de autorităţile comuniste. Este pus la index, dar la mijlocul anilor '50 este repus în circulaţie. E sărbătorit ulterior de Ministerul Artelor, care-l şi angajează. În 1956 i se publică volumul Poezii. Moare în ziua de 22 mai 1957 în locuinţa sa din Bucureşti.

Este autorul unor volume de versuri şi proză scrise în baza unei tehnici unice în literatura română, cu vădite influenţe din marii lirici moderni francezi pe care-i admira. La început văzut ca poet minor de critica literară, va cunoaşte treptat o receptare favorabilă, mergând până la recunoaşterea sa ca cel mai important poet simbolist român şi unul dintre cei mai importanţi poeţi din poezia română modernă.

Articol îngrijit de: Vlada Afteni

1. Agatha Grigorescu-Bacovia, Bacovia (viaţa poetului), Bucureşti, Editura pentru Literatură;

2. Constantin Trandafir, Poezia lui Bacovia, Bucureşti, Saeculum, 2001;

3. www.ro.wikipedia.org;

4. Limba și literatura română.

Scrie-ne acum noi detalii pentru a îmbunătăţi acest articol !

# data[].attributes.attachment_link.title
George Bacovia (George Vasiliu), biografie

# data[].attributes.attachment_link.description
George Bacovia (n.1881-d.1957), poet român George Bacovia ( n. 4/17 septembrie 1881, Bacău - d. 22 mai 1957, Bucureşti) a fost un scriitor român format la şcoala simbolismului literar francez. Numele său real e George Vasiliu. Poetul s-a născut în casa comerciantului Dimitrie Vasiliu şi a Zoei Vasiliu.