# data[].attributes.headline
16.03.2022 р.   Однорідні члени речення

# data[].attributes.subject
16.03.2022 р.   Однорідні члени речення

# data[].attributes.body
Вивчити тему, виконати вправу на закріплення
Вправа 1. Переписати текст, підкреслити однорідні члени речення та головні члени речення.

До чого ж гарно й весело було в нашому городі! Ото як вийти з сіней та подивитися навколо — геть-чисто все зелене та буйне. А сад, було, як зацвіте весною! А що робилось на початку літа — огірки цвітуть, гарбузи цвітуть, картопля цвіте. Цвіте малина, смородина, тютюн, квасоля. А соняшника, а маку, буряків, лободи, кропу, моркви! Город до того переповнявся рослинами, що десь серед літа вони вже не вміщалися в ньому. Вони лізли одна на одну, перепліталися, душилися, дерлися на хлів, на стріху, повзли на тин, а гарбузи звисали з тину прямо на вулицю.

А малини — красної, білої! А вишень, а груш солодких було як наїсися — цілий день живіт як бубон.

І росло ще, пригадую, багато тютюну, в якому ми, маленькі, ходили, мов у лісі. А вздовж тину, за старою повіткою, росли великі кущі смородини, бузини і ще якихось невідомих рослин.

(За О. Довженком)

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова.  Речення з однорідними членами. Кома між однорідними членами. (Тиж.2:СР)

# data[].attributes.headline
16 березня 2022 р.  Всеволод Нестайко. "Тореадори з Васюківки" Образи Яви Реня  та Павлуші Завгороднього

# data[].attributes.subject
16 березня 2022 р.  Всеволод Нестайко. "Тореадори з Васюківки" Образи Яви Реня  та Павлуші Завгороднього

# data[].attributes.body
Переглядаєте цей відеоурок, виписуєте в  зошит тему, асоціативний кущ - характеристику, пишете мінітвір (тема в кінці відеоуроку)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Одеська ЗОШ No 15

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська література. Урок № 28.Всеволод Нестайко.«Тореадори з Васюківки» (скорочено).  6 клас

# data[].attributes.headline
16 березня 2022 р. Повторення теми "Відмінювання прикметників"

# data[].attributes.subject
16 березня 2022 р. Повторення теми "Відмінювання прикметників"

# data[].attributes.body
Увага! Щоб визначити групу прикметника, треба поставити його у форму чоловічого роду називного відмінка.

Вправа 1.

Записати словосполучення, уставляючи в закінчення прикметників букву и або і. Визначити відмінки. Виділити закінчення.

Невелик..й став, у чист..й воді, весел.. хлопці, на чуж..й землі, живодайн.. краплини, широк..й долині, велик..м співом, могутн..й дуб, на величним святі, задумлив..м поглядом, щаслив..й долі, народн.. гуляння, пінист..й воді.

Вправа 2.
Записати прикметники, додавши до них іменники. Виділити закінчення. Визначити групу прикметників та іменників за м’якістю.
Самобутн..,
порожн..,
потужн..,
безробітн..

Провідміняти утворені словосполучення.  Виділити закінчення.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська для всіх

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас.  Прикметники твердої і м'якої груп. Відмінювання прикметників.

# data[].attributes.headline
15 березня 2022 р. Повторення теми "Другорядні члени речення"

# data[].attributes.subject
15 березня 2022 р. Повторення теми "Другорядні члени речення"

# data[].attributes.body
Перегляньте відео, повторіть , що  називається обставиною, додатком, означенням. Виконайте вправи на закріплення
Вправа . Переписати речення, підкреслити всі члени речення.

1.Реве та стогне Дніпр широкий, сердитий вітер завива.

2. Усе буйніше розквітала весна.

3.Пропливають зорі України над моїм розчиненим вікном.

4. Пролісок пробив листок торішній.

5. Веселе сонечко ховалося у весняних хмарах.

6. За лісом широкі поля поволі спускалися вниз.
7. Калина займає четверте місце щодо використання в народній медицині.
8. Чорнобривців насіяла мати у моїм світанковім краю.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
МедіаСтудія Одеської ЗОШ No92

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Тема "Другорядні члени речення: додаток, означення, обставина"

# data[].attributes.headline
15 березня 2022 р.       Узагальнення та систематизація вивченого з теми "Прислівник"    

# data[].attributes.subject
15 березня 2022 р.       Узагальнення та систематизація вивченого з теми "Прислівник"    

# data[].attributes.body
Перегляньте відео та  перепишіть  вправу (пишу тут час, коли ви побачите на екрані - 0:30   та 3:03).
Виконайте завдання на закріплення:
Вправа 3.1
Тестові завдання.

1. У якому рядку правильно названо морфологічні ознаки прислівника?

А рід, число, відмінок;

Б час, спосіб;

В відмінок, число;

Г незмінність.

2. У якому рядку до складу всіх словосполучень входять прислівники?

А ставитися по/сусідському, дивитися по/вовчому, взяти за/багато;

Б за/багато днів, приносити до/дому, відпочивати по/перше вересня;

В іти по/вовчому сліду, співати по/українськи, кинути на/гору;

Г підніматися на/гору Ельбрус, іти до/дому, постукати в/друге вікно.

3. У якому рядку не від усіх прислівників можна утворити ступені порівняння?

А гарно, корисно, весело, завзято;

Б рішуче, багато, щойно, далеко;

В глибоко, рано, швидко, легко;

Г дорого, голосно, важко, зручно.

4. У якому рядку всі прислівники пишуть через дефіс?

А по/перше, по/вашому, ні/куди, на/весні;

Б будь/як, по/братерськи, в/голос, на/певно:

В хтозна/де, коли/не/коли, на/бік, у/перше;

Г по/нашому, де/не/де, віч/на/віч, часто/густо.

5. У якому рядку всі прислівники пишуть з -нн-?

А гума..о, актив..о, безупи..о, со..о;

Б відмі..о, стара..о, несказа..о, щоде..о:

В негада..о, самовідда..о, нездола..о, дореч..о,

Г багря..о, не поруш..о, невтом..о, невпи..о.

6. У якому рядку допущено помилку в написанні прислівників?

А день у день, без кінця-краю, віч-на-віч, не до вподоби;

Б на зло, зозла, час від часу, безперестанку;

В у стократ, по-друге, як-небудь, навиворіт;

Г по-моєму, по-зимовому, як-небудь, рік-у-рік.
Вправа 3.2
Запишіть у два стовпчики подані словосполучення з прислівниками: а) з подвоєною н; б) без подвоєної н.

Ідемо навма(н/нн)я, спитав невпевне(н,нн)о, пригріває по весня(н,нн)ому, вештаються попідти(н,ню)ю, зауважив дореч(н,нн)о, звернувся нежда(н,нн)о, знаєш бездога(н,нн)о, здійснив необдума(н,нн)о, переплутав спросо(н,нн)я, змінився невпізна(н,нн)о, кажу воста(н,нн)є, з’єднував стара(н,нн)о, сидів замрія(н,нн)о.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Гурова

# data[].attributes.attachment_link.title
Узагальнення знань з теми Прислівник

# data[].attributes.headline
15 березня 2022 . Повторення теми "Ступені порівняння прикметників" 

# data[].attributes.subject
15 березня 2022 . Повторення теми "Ступені порівняння прикметників" 

# data[].attributes.body
Перегляньте відео з поясненням теми. Виконайте завдання на закріплення навчального  матеріалу.
Вправа 1. Утворіть вищий та найвищий ступені порівняння прикметників (обидві форми)

свіжий,

холодний,

гарячий,

лагідний,

добрий,

кислий,

гіркий,

солодкий,

солоний,

пасивний,

активний,

гарний,

високий,

низький.

Вправа 2. Редагування. “Знаю, як ...”. Виправте помилки

Мої батьки самі найкращі.

Усім відомо, що материнська любов – сама безкорисливіша.

Найбільш найдорожча для мене моя сім’я.

Мама – моя сама вірна порадниця.

Найбільш улюбленіше заняття у нас з татом – розгадування кросвордів.

Найсолодкий сон – під бабусину казку.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вищий ступінь порівняння прикметників твориться звичайно за допомогою суфіксів -іш- або -ш-, які додаються до основи перед закінченням: теплий - тепліший, щирий - щиріший; молодий - молодший, дешевий - дешевший.
Іноді для цього використовують слова більш, менш: більш розвинений, менш світлочутливий.

Cуфікс -іш-

У суфіксі -іш- завжди пишемо і, твірна основа перед ним залишається незмінною: стрункий-стрункіший, сухий - сухіший, свіжий - свіжіший, гарячий - гарячіший.

Cуфікс -ш-

При додаванні суфікса -ш-:
а) суфікси твірної основи-к-, -ок- випадають:
б) виникають близькі за звучанням звукосполуки [ жч] (якщо твірна основа закінчується на г, з, ж) і [ шч] (якщо твірна основа закінчується на с). Ці звукосполуки на письмі позначаються відповідно буквами жч і щ.
Букву щ пишемо лише в трьох прикметниках: (і товстіший), кращий.
У семи прикметниках пишемо буквосполучення жч: .

Інші зміни звуків на межі основи й суфікса -ш- на письмі не позначаються: [коро чший], але пишемо [соло джший], але пишемо солодший.

Утворені від вищого ступеня прикметників нові слова (прикметники, прислівники, дієслова) повністю зберігають їхні правописні особливості: вужчий - вужченький, вужче, повужчати; товщий - товщенький, товще, товщати.

Якщо вищий ступінь прикметника творимо за допомогою слів більш, менш, то прикметник ставимо в звичайній формі: яскравий - більш яскравий (а не "більш яскравіший"), рішучий - менш рішучий (а не "менш рішучіший").

Порівняння приєднуються до прикметників вищого ступеня обов'язково за допомогою слів ніж (таке порівняння виділяється комами), від, за: сильніший за мене (а не "сильніший мене"); розумніший від інших; кращий, ніж усі.

Найвищий ступінь порівняння прикметників

Просту форму найвищого ступеня порівняння творимо від вищого за допомогою префіксів най-,: тепліший - найтепліший, більш розвинений - найбільш розвинений, спокійніша - найспокійніша, кращий - найкращий.

Для посилення при формах найвищого ступеня прикметників вживаються частки що і як; пишуться вони з прикметниками разом: щонайсильніший, щонайтепліший, якнайтепліший, якнайбільший, якнайшвидший.

Складену форму найвищого ступеня порівняння прикметників утворюємо доданням слів найбільш, найменш до звичайної форми якісного прикметника: найбільш зручна, найбільш стійкий, найменш приємний.

# data[].attributes.attachment_link.title
Ступені порівняння якіних прикметників (схема творення і правопису)

# data[].attributes.attachment_link.description
Ступені порівняння якісних прикметників: вищий (синтетичний) і найвищий (аналітичний). Творення і правопис ступенів порівняння. Відеоурок та онлайн-вправи на закріплення.

# data[].attributes.headline
14.03.2022 р. Повторення теми "Прикметник". 

# data[].attributes.subject
14.03.2022 р. Повторення теми "Прикметник". 

# data[].attributes.body
Подивіться це відео з поясненням. Виконайте вправу на закріплення.
Вправа 1.  Якісні та відносні прикметники записати у дві колонки.

Зимовий, просторий, смачний, військовий, дерев’яний, учорашній, наполегливий, український, ліричний, сердечний, цегляний, винятковий, пізній, працьовитий, шкільний, дрібний, вишневий,  буряковий, сонячний, твердий, приміський, звітний.
Вправа 2. Визначити, до якої групи належить кожен з прикметників у словосполученнях.

Лебединий пух, лебедина вірність; ведмежа шкура, ведмежа послуга; оксамитова стрічка, оксамитова шкіра; механічний пристрій, механічні рухи; ослина вуздечка, ослина впертість; солов’їне гніздо, солов’їний голос.

# data[].attributes.attachment_link.title
Групи прикметників за значенням

# data[].attributes.headline
Тарас Шевченко "Садок вишневий коло хати"

# data[].attributes.subject
Тарас Шевченко "Садок вишневий коло хати"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книги, що говорять (аудіокниги шкільної програми)

# data[].attributes.attachment_link.title
Тарас Шевченко "Садок вишневий коло хати..."

# data[].attributes.headline
Тарас Шевченко "За сонцем хмаронька пливе"

# data[].attributes.subject
Тарас Шевченко "За сонцем хмаронька пливе"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"За сонцем хмаронька пливе" Тарас Шевченко аудіо вірш

# data[].attributes.headline
14.03.2022 р. (продовження) Картини довколишнього світу, природи у поезіях Тараса Шевченка. Художня реальність, створена уявою  митця за допомогою засобів образної мови. "За сонцем хмаронька пливе". 

# data[].attributes.subject
14.03.2022 р. (продовження) Картини довколишнього світу, природи у поезіях Тараса Шевченка. Художня реальність, створена уявою  митця за допомогою засобів образної мови. "За сонцем хмаронька пливе". 

# data[].attributes.body
Перегляньте відеоурок, в зошит коротко запишіть значення літературних термінів "ліричний твір", "персоніфікація". Також коротко запишіть в зошит назву, тему, ідею вірша "За сонцем хмаронька пливе".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська мова та література

# data[].attributes.attachment_link.title
Укр. літ. 5 клас. Картини довколишнього світу, природи в поезії Т Шевченка За сонцем хмаронька пливе

# data[].attributes.headline
14 березня 2022 р.                      Тарас Шевченко   Україна часів Шевченка. Розповідь про дитинство поета.

# data[].attributes.subject
14 березня 2022 р.                      Тарас Шевченко   Україна часів Шевченка. Розповідь про дитинство поета.

# data[].attributes.body
В зошит запишіть біографію Тараса Шевченка (коротко).  Також випишіть аналіз повісті Степана Васильченка "В бур'янах"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Одеська ЗОШ N 31 І-ІІІ ступенів

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська література (5 клас). С. Васильченко "В бур’янах". Україна часів  Т. Шевченка

# data[].attributes.headline
22.02.2022 р. Другорядні члени речення. Обставина.

# data[].attributes.subject
22.02.2022 р. Другорядні члени речення. Обставина.

# data[].attributes.body
Записуєте в зошит тему "Другорядні члени речення. Обставина". Переглядаєте відеоурок.  Повторюєте правила за параграфом 53, виконуєте в зошиті вправи 418 (ІІІ ч.), 419 (ІІІ ч.), 425.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. Обставина. Головні й другорядні члени речення. Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.body
Вітер колише трави шовкові. Вітер коси розплітає у зорі. Вечір в небі розкидає янтарі. Ніжність мені подарувала верба. Нічка крила опустила, ліс і поле полонила. Душа тужить за просторами степу .У фіалок очі сині закохався я. Любить людей і рідну землю мене навчила мати.

# data[].attributes.headline
О.Довженко "Зачарована Десна" (текст, аналіз)

# data[].attributes.subject
О.Довженко "Зачарована Десна" (текст, аналіз)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
ЗНО Корисні відео для навчання

# data[].attributes.attachment_link.title
ЗНО  Українська література  11 клас  О  Довженко «Зачарована Десна»

# data[].attributes.headline
Олександр Довженко "Зачарована Десна"

# data[].attributes.subject
Олександр Довженко "Зачарована Десна"

# data[].attributes.body
“Зачарована Десна” аналіз твору (паспорт)
Автор: Олександр Довженко

Рік написання: 1956

Жанр: автобіографічна кіноповість (“автобіографічне кінооповідання”)

Рід літератури – епос

Тема: щира сповідь письменника про дитинство, сповнене радощів і смутку, як джерело його духовності й мистецького таланту.

Ідея: заклик любити життя, цінувати й берегти все те прекрасне, що робить людину духовно багатою і щасливою.

“Зачарована Десна” де відбуваються події? Довженко розповідає про своє дитинство у рідному селі на Чернігівщині.

Головні герої “Зачарована Десна”:

два ліричні герої — малий Сашко (у новелах) і Олександр Довженко (в авторських відступах);
Петро Семенович (батько);
Одарка Єрмолаївна (мати);
прабабуся Марусина;
дід Семен;
прадід Тарас;
дядько Самійло.
брати Сашка: Лаврін, Сергій, Василько й Іван;
дід Захарко;
учитель Леонтій Опанасенко тощо.
Композиція: твір умовно можна поділити на новели «Город», «Хата», «Смерть братів», «Смерть баби», «Повінь», «Сінокіс», «Коні», «До школи» плюс ліричні та публіцистичні відступи.

Проблематика “Зачарована Десна”:

Природа і людина
Шлях народу та людини до щастя
Прекрасне й потворне в житті
Покликання, сутність людини
Роль праці в житті людини
Добро і зло
Життя і смерть
Особливості твору “Зачарована Десна”:

Наявність двох ліричних героїв
Фрагментарність, швидка зміна “кадрів”
Народний гумор
Вживання різноманітних художніх засобів
У творі немає чіткої сюжетної лінії. Оповідь раз у раз переривається  авторським коментарем, філософськими роздумами, ліричними відступами. Та й самі епізоди з життя малого Сашка подаються не за хронологією, а нібито хаотично, за плином спогадів посивілого автора.

Сюжет “Зачарована Десна”
Твір не має чіткого сюжету з послідовним розвитком подій — сюжет двоплановий: основна сюжетна лінія — це ніби окремі новели (дитинство Сашка, його враження, сцени захоплення навколишнім світом), другий план — ліричні відступи зрілого майстра слова (філософське осмислення художньої творчості, краси людської праці, природи й людини).

«У цьому нарисі автобіографічного кінооповідання автор поспішає зробити відразу деякі визнання: в його реальний повсякденний світ, що не день частіше починають вриватися спогади».

1) Опис городу. «До чого ж гарно й весело було на нашому городі».

2) Мати, дід Семен, прабаба Марусина.

3) Маленький Сашко повиривав моркву.

4) Поновлення втраченої святості, шанування дорослих людей Захарко.

5) Сашко в човні.

«Як неприємно, коли баба клене, або коли довго йде дощ і не вщухає. Неприємно, коли п’явка впивається в жижку… Неприємно дивитися на великий вогонь, а от на малий — приємно. Приємно знайти в трав пташине кубло…»

«Але більш за все на світі любив я музику. Коли б спитав мене хто-небудь, яку музику я любив у ранньому дитинстві, який інструмент, яких музик, я б сказав, що більш за все я любив слухати клепання коси».

6) Одночасна раптова смерть чотирьох братів.

7) Опис батька.

«Багато я бачив гарних людей, ну такого, як батько не бачив. Одне, що в батька було некрасиве, — одяг. З нього можна було писати лицарів, богів, апостолів»

8) Народження сестри і смреть прабаби в один день.

«Закрились всевидящі вічки, ущухла народна пристрасна її творчість».

9) Старці у дворі.

«Мати боялась і ненавиділа старців, але подавала їм завжди щедро. Вона іула гонориста, і їй дуже хотілось, аби хоч сліпі вважали її за багату». Батько ненавидів всякий нестаток. Навіть слово „бідність» ніколи не вживав до своєї особи. Замість „моя бідність» міг сказати „моє багатство наприклад: „Моє багатство не дозволяє купити мені нові чоботи».

10) Повінь на Великдень.

«Жили ми в повній гармонії з силами природи… Як ми з батьком рятували людей, про це можна написати цілу книгу».

«Ярема Бобир, наш родич по дідовому коліну, знав прикмети до всіх природних явищ. Особливо вірив у мишей».

11) Про село.

«Загинуло й щезло геть з лиця землі моє село не від води, а від вогню. Горів і я тоді у тім вогні, загибав усіма смертями людськими, звірячими, рослинними.. «

12) Про призначення митця.
«Ніколи не треба забувати про своє призначення і завжди пам’ятати, що митці покликані народом для того, щоб показувати світові, що життя прекрасне, що само по собі воно є найбільшим і найвеличнішим з усіх мислимих благ».
13) Косовиця.

«Я не оглядаюсь. Коло хати мати-зозуля кує мені розлуку. Довго-довго не один десяток років буде проводжати мене мати, дивлячись крізь сльози на доргоу, довго хреститиме мені слід і стоятиме з молитвами на зорях вечірніх».

14) Бійки на  косовиці (реальні й уявні). Зустріч з «руськими» людьми. Батько Сашкові про національну належність (ми мужики, хахли).

«Погодою у нас на сінокосі років з півтораста завідувала ворона».

«Дядько Самійло не був ні професором, ні лікарем, ні інженером. Він навіть не був добрим хлібором. Але, як і кожна майже людина, мав свій талант і знайшов себе в ньому. Він був косар. Він був такий великий косар, що забули його прізвище і звали його Самійло-косар. Орудував він косою, як добрий маляр пензлем чи ложкою. Коли б його пустили з косою просто, він обкосив би всю земну кулю».
15) Лев на березі Десни.

16) Про домашніх тварин: пес Пірат, один кінь Мурайи другий Тягнибіда. Уявна розмова коней.

17) Колядники в хаті.

«Молодець Сашечко та по торгу ходив…»

18) Сашко з батьком у вчителя Леонтія Созоновича Опанасенка (старий, нервовий, сердитий).
«Не развитий!» — промовив нерозумний учитель»
19) Ліричний відступ.

«Ні. Я не приверженець ні старого села, ні старих людей, ні старовини в цілому. Я син свого часу і весь належу сучасникам своїм». Сучасне завжли на попозі з минулого в майбутнє. Чому ж я мушу зневажати все минуле? Невже для того, щоб навчити онуків ненавидіти колись дороге й святе моє сучасне, що стане для них колись минулим у велику добу комунізму!»

«Далека красо моя! Щасливий я, що народився на твоєму березі, що пив у незабутні роки твою м’яку, веселу, сиву воду…»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Кіноповість «Зачарована Десна» Олександра Довженка. Українська література 11 клас

# data[].attributes.headline
Олекса Стороженко . Коротко про життя письменника

# data[].attributes.subject
Олекса Стороженко . Коротко про життя письменника

# data[].attributes.headline
4 лютого 2022 р.  Тема "Олекса Стороженко . Короткі відомості про автора, його гумористичні твори. Оповідання "Скарб", морально-етичні проблеми твору"

# data[].attributes.subject
4 лютого 2022 р.  Тема "Олекса Стороженко . Короткі відомості про автора, його гумористичні твори. Оповідання "Скарб", морально-етичні проблеми твору"

# data[].attributes.body
«Скарб» Стороженко аналіз (паспорт)
Рік написання -1870

Жанр: гумористичне оповідання з елементами фантастики.

Тема «Скарб»: зображення щасливої долі Павлуся Лежня, який протягом свого життя був ледачим і в той же час байдужим до всього.

Ідея «Скарб»: засудження заздрості, підступництва тих, хто зазіхає на чуже майно, ледачого, паразитичного життя.

Основна думка «Скарб»:

а) «…той тільки щасливий, хто другому не завидує, а дякує Бога за те, що він йому послав…»;
б) «Не той тільки щасливий, що натріскається і виспиться, а той, що й другого нагодує і заспокоїть, бо у такого і душа буде не голодна».

Головні герої:
Павлусь – головний герой оповідання. Він був сином заможних людей. Його занадто опікали, його руки були наче в панночки, цілими днями він їв та спав. Він ледачий; примхливий; байдужий; егоїстичний, самотній, безпомічний, нещасний. Його навіть парубки називали Лежнем.
мати – надто опікала сина. Коли він лягав спати вона співала колискову про котика. Мати не пускала двадцятирічного Павлуся на вечорницю через те, що там збиралися там самі п’яниці та розбишаки.
батько – хотів віддати сина на навчання до дяка у сусіднє село.
наймит та наймичка – доглядали Павлуся після смерті батьків.

Проблематика
роль праці у вихованні дитини,
сліпа материнська любов,
потворне і красиве в житті,
лінь і працьовитість,
вдячність і відповідальність,
дотримання добіцянок
В оповіданні О.Стороженка “Скарб” яскраво виражені ознаки казки.

Композиція «Скарб»
Експозиція: надмірна опіка матір’ю свого сина Павлуся.
Зав’язка: смерть батьків Павлуся, його сирітське життя.
Кульмінація: дохлий хорт у хаті Павлуся виявився дукатами.
Розв’язка: роздуми автора про смисл життя, про щасливу людську долю.

Сюжет «Скарб»
У заможній родині був син Павлусь, якого мати дуже опікала: годувала, не дозволяла йому працювати, ходити на вечорниці.

Після смерті батьків Павлуся доглядали наймити, за яких він жив спокійним, розміреним життям.

Павлусь цілими днями їв або спав. Одного разу хлопці вирішили піти шукати скарб і запропонували до цього залучити і Лежня (так парубки прозвали Павлуся). Той не захотів.

Вважалося, що саме «якась пакость» може переутворитися на скарб. Побачивши край дороги дохлого хорта, вони принесли його до хати Павлуся і кинули йому через вікно. Хорт, впавши на поміст, перетворився у дукати. Ось який щасливий Павлусь!

Незабаром Лежень одружився, були діти, але працьовиті, покірні, слухняні, всі в дружину.

Так Павлусь спав, спав, спав, поки не заснув навіки.

Повчальний характер твору «Скарб» О. Стороженка
О. Стороженко у своєму оповіданні повчає читача, намагається йому прищепити риси доброти, чуйності, порядності, працьовитості, людяності, ввічливості і в той же час засуджує скупість, заздрість, підступність, жорстокість, егоїзм…

Так, у творі автор зазначає:

1) «Глянеш на того щасливого, а він тобі показує на другого, а сам жалується на свою недолю».

2) «Зовуть щасливими і тих, що увесь свій вік нічого не дбають, як мій Павлусь. Бог їм усе дає, а вони нудяться світом, не знають, що у них є і чого їм треба».

3) «Зовуть і скупого щасливим, бо у його багацько грошей; а він, неборак, увесь свій вік стереже тих грошей, як Рябко на ланцюгу, ніякої користі з них не має — і голодний, і холодний, ще гірше од якого-небудь бідолахи».

4) «…Той тільки щасливий, хто другому не завидує, а дякує Бога за те, що він йому послав…»

5) «Не той тільки щасливий, що сам натріскається і виспиться, а той, що й другого нагадує і заспокоїть…»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Елена Бурлака

# data[].attributes.attachment_link.title
О.Стороженко "Скарб"

# data[].attributes.headline
8 лютого 2022 р. Тема "Правопис прислівників на -о, -е"

# data[].attributes.subject
8 лютого 2022 р. Тема "Правопис прислівників на -о, -е"

# data[].attributes.body
1. Запишіть в зошит дату й тему уроку.
2. Уважно перегляньте відеоурок.
3. Опрацюйте теоретичний матеріал параграфа 38.
4. Виконайте вправи 386,387.

# data[].attributes.attachment_link.title
7 клас. Українська мова. Правопис прислівників на –о, -е (Тиж.2:ВТ)

# data[].attributes.headline
8 лютого 2022 р. Тема "речення з одним головним членом (загальне ознайомлення)"

# data[].attributes.subject
8 лютого 2022 р. Тема "речення з одним головним членом (загальне ознайомлення)"

# data[].attributes.body
Порядок роботи :
1. Запишіть дату  та тему уроку в зошит.
2. Уважно перегляньте відеопояснення.
3. Перепишіть в зошит приклади односкладних речень , які ви побачили у відеопоясненні.
4. Виконайте практичні завдання:
Вправа 1. Переписати речення в дві колонки та підкреслити граматичні основи.

Двоскладне речення

Пахнуть сонцем дині спілі.
Мов хазяєчка хороша, замела усе пороша.
Пів Полісся вода залила.
Ранок застає пароплав у  вільному морі.

Односкладне речення
Пахне липою медово.
Всі стежки й дороги замело.
Залило водою луки.
Ранок. Туман.

Вправа  2.
Перебудувати речення з одним головним членом на речення з повною граматичною основою.

Наприклад: На галявині пахло свіжою травою. – На галявині пахла свіжа трава.

У лісі мені дихалось вільно.

Вітром нанесло гори піску.

На луках батьком скошено отаву.

Сьогодні чогось не спалось хлопцеві.

Лексична робота (Отава – трава, що відростає на місці скошеної).

Вправа 3.
Визначте межі речень, поставте потрібні розділові знаки, виділіть граматичну основу.

Осінь вона настає з тихим шелестом дерева скидають листя і оголюють сувору красу стовбурів і гілок скидають літнє вбрання калина й берізка шипшина й барбарис дивлячись на золотаво-багряне листя ми кажемо що прийшла золота осінь.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Мар‘яна Атаманчук

# data[].attributes.attachment_link.title
Речення з одним головним членом. Ознайомлення. 5 клас

# data[].attributes.headline
26 (6-А), 28 (6-Б) січня 2022р. Тема КЛИЧНИЙ ВІДМІНОК

# data[].attributes.subject
26 (6-А), 28 (6-Б) січня 2022р. Тема КЛИЧНИЙ ВІДМІНОК

# data[].attributes.body
Хід роботи
1. Переглянути відеопояснення.
2. Вивчити правила за підручником (параграф 22).
3. Виконати практичну частину роботи: вправи 260, 267, тести (фото у вайбері)

# data[].attributes.attachment_link.title
Кличний відмінок іменників.

# data[].attributes.headline
24 січня 2022 р.                 Станіслав Чернілевський . Стисло про письменника. Настрої і почуття , висвітлені у поезії. Образ рідної людини та важливість родинних цінностей 

# data[].attributes.subject
24 січня 2022 р.                 Станіслав Чернілевський . Стисло про письменника. Настрої і почуття , висвітлені у поезії. Образ рідної людини та важливість родинних цінностей 

# data[].attributes.body
Хід роботи
1. Записуєте в зошит тему уроку "Станіслав Чернілевський. Коротко про письменника. Настрої і почуття, висвітлені у поезіях.  Образ рідної людини та важливість родинних цінностей"
2. Коротко записуєте  основне з біографії письменника.
3. Записуєте назву вірша "Теплота родинного інтиму", тему твору, ідею.
4. Записуєте назву вірша "Забула внучка в баби черевички", тему, ідею.
5. Усно відповідаєте на питання (стор. 102-103 підручника).
6. Вірш "Теплота родинного інтиму" вивчаєте напам'ять

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація 6 клас С Чернілевський Теплота родинного інтиму

# data[].attributes.headline
Відеоподорож до музею Лесі Українки

# data[].attributes.subject
Відеоподорож до музею Лесі Українки

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Культура

# data[].attributes.attachment_link.title
Ідемо в музей. Літературно-меморіальний музей-садиба Лесі Українки

# data[].attributes.headline
Завдання: в зошит записати тему, коротко відомості з біографії Лесі Українки, переглянути відеоматеріали "Леся Українка . Біографія за 5 хвилин", "Ідемо в музей". За підручником прочитати статтю (стор. 68-70), усно відповідати на питання №№ 1-5 на стор. 70. Прочитати твір "Мрії"

# data[].attributes.subject
Завдання: в зошит записати тему, коротко відомості з біографії Лесі Українки, переглянути відеоматеріали "Леся Українка . Біографія за 5 хвилин", "Ідемо в музей". За підручником прочитати статтю (стор. 68-70), усно відповідати на питання №№ 1-5 на стор. 70. Прочитати твір "Мрії"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Все для вчителя

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка Мрії

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Останній Гетьман

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка |  Біографія |  Цікаві факти |

# data[].attributes.headline
08.12.2021   Леся Українка. Дитинство поетеси, вплив родини на її виховання. 

# data[].attributes.subject
08.12.2021   Леся Українка. Дитинство поетеси, вплив родини на її виховання. 

# data[].attributes.body
Леся Українка
Лариса Петрівна Косач - українська письменниця, перекладач, культурний діяч.
Народилася 25 лютого 1871 в місті Новограді-Волинському.
Мати – Ольга Петрівна Косач (Драгоманова),письменниця, культурна діячка,  псевдонім Олена Пчілка, батько Петро Антонович Косач — високоосвічений поміщик, службовець, юрист.
Дядько  Михайло Драгоманов - учений, громадський діяч, його по праву можна назвати «духовним батьком» Лесі. У січні 1876-го Ольга Петрівна з дітьми Михайлом і Ларисою приїхали до Києва, щоб попрощатися з Драгомановим перед його вимушеною еміграцією з Російської імперії. Йому належить одна з провідних ролей у формуванні світогляду племінниці. Не один рік вони листувалися. З-за кордону він висилав Лесі найкращі тогочасні літературні твори, які не так просто було знайти в Росії. Уже в зрілому віці Леся рік жила в болгарській Софії в дядька.
Серед близького оточення майбутньої поетеси були відомі культурні діячі: М. Старицький, М. Лисенко, І. Франко. У будинку Косачів часто збиралися письменники, художники й музиканти, влаштовувалися мистецькі вечори й домашні концерти.
Леся навчилася читати в 4 роки, проте системної освіти вона не здобула, тому що не відвідувала гімназії. ЇЇ єдиним і досить суворим домашнім учителем була мати. Вона розробила власну програму навчання, що відрізнялася широтою й ґрунтовністю.
Леся вчилася у приватних учителів.
Леся знала 11 мов!
У 6 років почала вчитися вишивати.

1881 рік став початком захворювання на туберкульоз. Тяжко хвора Леся вивчає класичні мови (грецьку і латинську). Восени 1883 року Лесі зроблено операцію на лівій руці, видалили кістки, уражені туберкульозом.

У грудні Леся повертається з Києва до Колодяжного, стан здоров’я поліпшується, з допомогою матері Леся вивчає французьку і німецьку мови.

Починаючи з 1884 року Леся активно пише вірші («Конвалія», «Сафо», «Літо краснеє минуло» і ін.) і публікує їх у часописі «Зоря» . Саме цього року з’явився псевдонім «Леся Українка».

1885 року у Львові вийшла збірка її перекладів творів Миколи Гоголя (виготовлена нею спільно з братом Михайлом). Українка багато перекладала (М. Гоголя, А. Міцкевича, Г. Гейне, В. Гюґо, Гомера й ін.).

Про рівень її освіти може свідчити факт, що у 19-літньому віці написала для своїх сестер підручник «Стародавня історія східних народів».
Український письменник і громадський діяч Михайло Павлик так згадував про одну із зустрічей з поетесою у Львові 1891-го: «Леся просто приголомшила мене своєю освіченістю й тонким розумом. Я думав, що вона живе лише поезією, але це далеко не так. Для свого віку це – геніальна жінка. Ми говорили з нею дуже довго, і в кожнім її слові я бачив розум і глибоке розуміння поезії, науки і життя!»
Побувавши 1891 в Галичині, а пізніше й на Буковині, Українка познайомилася з багатьма визначними діячами Західної України ( І. Франком, М. Павликом, О. Кобилянською, В. Стефаником, О. Маковеєм, Н. Кобринською. ).

1894 рік — навчання в художній школі М. І. Мурашка в Києві. У травні поетеса вирушає за кордон до дядька М. Драгоманова. Вимушені потребою лікування подорожі до Німеччини, Австро-Угорщини, Італії, Єгипту, кількаразові перебування на Кавказі, в Криму збагатили її враження та сприяли розширенню кругозору письменниці.

1902 рік поетеса провела на лікуванні в Сан-Ремо (Італія), живе в Одесі, Києві. У Чернівцях вийшла її збірка поезій «Відгуки».

1903 драматична поема «Вавілонський полон», вірш «Дим».
1904-1905 рр. — поезії «Дочка Ієфая», «Напис в руїні» та ін. Друге видання збірки «На крилах пісень». «Осіння казка», «Пісні з кладовища», «Пісні про волю», вірші «Мріє, не зрадь!», «Упоєні на бенкетах кривавих…», діалог «Три хвилини».

На початку березня 1907 року Леся Українка переїжджає з Колодяжного до Києва.

Леся Українка та Климент Квітка
7 серпня 1907 р. Леся Українка та Климент Квітка офіційно оформили шлюб у церкві, живуть в Криму. Поетеса завершує драматичну поему «Кассандра». Жандармами вчинено обшук на квартирі Косачів, конфісковано 121 книжку. Л. Українку разом із сестрою Ольгою заарештовано.

У 1908 році Леся Українка перебувала в Ялті, Києві, Одесі, Євпаторії, Батумі, Тбілісі. їздила до Берліна на консультацію з професором щодо операції на нирках.

Останні роки життя Л. Косач-Квітки пройшли в подорожах на лікування до Єгипту й на Кавказ.

Померла 1 серпня 1913 року в Грузії, у місті  Сурамі у віці 42 років.

# data[].attributes.headline
Ілюстрації  "Маруся Чурай"

# data[].attributes.subject
Ілюстрації  "Маруся Чурай"

# data[].attributes.headline
Персонажі твору

# data[].attributes.subject
Персонажі твору

# data[].attributes.body
Персонажі: характеристика, основні цитати

Від картини суду, свідків, представників місцевої влади, побутових сцен життя до колориту козаччини в різних іпостасях національних героїв (полковник
Пушкар, гонець-запорожець, дід Галерник, сам Хмельницький) перед нами постає правдива і повнокровна картина життя України XVII ст. Авторка не ідеалізує
українців, але й не змальовує їх як народ, роз'єднаний антагоністично-класовою ненавистю, чого в українському середовищі ніколи й не було. Саме через це Ліні Костенко й закидали постійно критиковану в ті часи "теорію єдиного потоку" української нації (за Михайлом Грушевським).
Головні:
Маруся Чурай, її матір; Грицько Бобренко – коханий Марусі, його матір Бобренчиха; Іван Іскра — козак, який любить Марусю.

Другорядні: полтавський полковник Мартин Пушкар, війт Семен Горбань, Галя Вишняківна, Богдан Хмельницький, мандрівний дяк та інші.

Маруся Чурай

"Вона ж співала, наче голосила,
на себе кари божої просила.
Співала так, як лиш вона уміла!
А потім враз - неначе заніміла".
Маруся Чурай — постать із легенди, але язик не повертається назвати її «легендарною постаттю», бо легендарні постаті схожі на бронзові монументи, у той час як Маруся залишиться назавжди живою, молодою та красивою дівчиною, яка виливала свій сум та радощі у піснях, яка щиро кохала, але не могла змиритися зі зрадою, з ницістю людської душі. Маруся — «голос наш, і пісня, і душа». У душі герої не відбуваються складні процеси і перетворення, але вона не втрачає своєї життєвої мудрості, чистоти.
Маруся Чурай – незвичайна дівчина з Полтави, дуже вродлива, талановита. Її образ виступає в єдності з образом України. Всі свої найсвітліші почуття вона висловила в піснях. Маруся чиста серцем, розумна, окрім того, наділена поетичними і музичними талантами. Творення пісні для Марусі є чи не головним способом самовираження.
«В розмові я, сказати б, то не дуже.
А в пісні можу виспівати все», –
признається Маруся.
« Ця дівчина не просто так, Маруся.
Це – голос наш. Це – пісня. Це – душа.
Коли в похід виходила батава,
Її піснями плакала Полтава.
Що нам було потрібно на війні?
Шаблі, знамена і її пісні» (Іван Іскра про Марусю).

Гордій Чурай

Гордій Чурай – батько Марусі. Був полум'яним патріотом, мужнім оборонцем своєї землі. Швидкий на розум, чистий серцем, Чурай не терпів
кривди, знущання над людьми. Про його славні подвиги складено пісні, які передаються з покоління в покоління:
«…пішов у смерть — і повернувся в думі,
і вже тепер ніхто його не вб'є.»

Матір Марусі

Матір Марусі була матір'ю по своїй суті, «матір'ю усьому на землі» (дуже добра та чуйна людина). Не випадково Гриць казав, звертаючись до Марусі, напрочуд точні слова:
«Тут двоє матерів, твоя і Божа»

Гриць Бобренко

Гриць «живе на дві душі». Це людина, яка зазнала трагічного розполовинення власного світовідчуття, власної душі. Гриць кохає Марусю, він ладен усе
віддати, щоб бути з коханою, але з іншого боку на нього тисне його мати, яка хоче оженити сина із багатою. Десь глибоко в Грицеві проростають ті паростки
пристосуванства, прагматизму та інших ненайкращих рис, які він запозичив від оточуючих. Гриць стає ніби на розпутті, не знаючи, чи врятують його кохання та
велич людської душі, а чи поглине його болото життєвої марноти та суєти.
Гриць – хлопець, якого покохала Маруся . Вiн був вродливим парубком i сміливим на війні, проте в особистому житті слабовольним i безхарактерним:
«Грицько ж, він міряв не тією міркою,
В житті шукав дорогу не пряму.
Він народився під такою зіркою,
Що щось в душі двоїлося йому.
Від того кидавсь берега до того.
Любив достаток і любив пісні…»
Гриць перебував пiд впливом своєï матерi Бобренчихи, меркантильної та дрібної за духовними якостями жінки, котра не хотiла нiчого знати про одруження сина з бідною Марусею. Марусина ж любов до Гриця була безоглядною й сильною. Трагедiя дiвчини полягає в тому, що ïï велике почуття поглинули буденні проблеми: Гриць шукав заможну дівчину, а Маруся була бідною.
«Моя любов чолом сягала неба,
а Гриць ходив ногами по землі» (цими словами Маруся пояснює основну причину трагедії їхнього кохання ).

Іван Іскра

"В нас на кутку його не люблять наші.
Шляхетний дуже і чолом не б'є.
Він, - каже, - гордий. З ним не звариш каші.
Він і мовчить, бо дума щось своє".
Іван Іскра – хлопець, що щиро кохає Марусю. Козак, полковий обозний, звиклий до випробувань і битв. Він — вірний друг Марусі, Ліна Костенко кількаразово «натякає» читачеві, що й Іван закоханий у Марусю, але цей гордий кароокий козак, нащадок своїх славних прадідів, не висловлює своїх почуттів жодним чином, окрім дружби та відданості, він не раз підтримує Марусю у важкі для неї хвилини. Іван Іскра — звернімо увагу вже на його промовисте прізвище — ніби узагальнений образ, що бере свій родовід ще від часів козаччини, він уособлення мужності, сили духу, це людина з гарячим відданим серцем, здатним на
все задля справедливості, волі та добробуту близьких та своєї країни.
«Таке нещастя хоч кого знеможе.
Це ж можна тут рішитися ума.
Любив же він Марусю, не дай Боже!
Тепер сидить, лиця на нім нема» (Іван Іскра на суді над Марусею).
Іван, щоб урятувати кохану від страти (за вироком суду), звертається за допомогою до самого гетьмана Хмельницького . Коли заграли знову труби до походу, Іван відразу відгукується на поклик гетьмана, він у перших лавах, під корогвами. Для нього обов'язок – найперше і святе . Прощаючись з Марусею, він говорить:
«І знов земля кипить у боротьбі,
І знову я належу не собі».

Другорядні образи

Другорядні образи не менш життєподібні та яскраві, ніж головні. У цьому, напевне, великий талант Ліни Костенко. Ліна Костенко створює панорамну, широку
картину тогочасної дійсності, залучаючи до неї і образи героїчних козаків, і звичайних селян, людей різного віку, різних професій та з різними характерами.

Мандрівний дяк

Мандрівний дяк – людина проста та мудра, яка багато знає і глибоко переймається долею своєї країни. Дуже повчальними видаються читачеві роздуми дяка про історію України, про відсутність історії народу, про роль історичних подій і минулого у теперішньому та майбутньому. Дуже чуйна людина, що допомагає Марусі, ставиться до неї, як до власної дитини.

Дід Галерник

Дід Галерник – старий мудрий козак, до якого Іван Іскра приходить порадитися про Марусю. Дід двадцять років пробув у неволі на галерах, а тепер виробляє з дерева ложки та різні немудрі хатні речі. В образі діда і його самотньої оселі утверджено не лише ідею безсмертя нашого народу на велелюдному роздоріжжі Європи, а й проведено своєрідну лінію духовного родоводу (дід Галерник – Маруся Чурай – Іван Іскра).

Образ Хо – не просто витвір уяви ув'язненої Марусі, а субстантивоване вираження гнітючої самотності, при якій спілкування з людьми болюче й зайве, але спілкування з самим собою – єдиний, порятунок від розпачу й божевілля.

Родина Вишняків

Родина Вишняків є яскравим прикладом змізернення людських душ; філософія пристосуванства та орієнтації на матеріальне не обминала деяких людей за усіх
часів. Нема нічого поганого в тому, щоб піклуватися про матеріальні статки своєї родини, але не слід при цьому забувати про духовне, про вічні цінності. Родина Вишняків є яскравим прикладом дрібних людських душ, для яких на першому плані – матеріальні цінності.
«Як він уміє красно говорить!
Які у нього займища і луки!
Вся Україна полум'ям горить,
Він і на цьому теж нагріє руки» (характеристика старого Вишняка).
Галя Вишняківна
Галя Вишняківна – заможна , проте негарна дівчина, з якою Гриць Бобренко зрадив Марусю Чурай. Гриця приваблюють статки багатої родини Вишняків, але аж ніяк не зовнішність нареченої та риси її характеру, її дрібна та меркантильна душа:
«Так пухкі у Галі рученята,
Коса білява, куца і товста.
Як реп'яшки, зелені оченята
І пишно закопилені вуста.
Глуха до пісні, завжди щось спотворить.
Все вишиває прошви подушок.
Ще як мовчить, – нічого. Заговорить, –
Гостренькі зуби – чисто ховрашок».

Групування персонажів у творі особливе – негативних набагато менше, ніж позитивних, та ще й більшою мірою негативні не обділені добрими рисами, й у
ставленні до Чураївни навіть ті, .хто відверто налаштований проти неї, не можуть позбутися відчуття моральної і духовної вищості Марусі над середовищем.
Ось, наприклад, свідчення далеко не ідеальної Параски Демидихи, яка не без того, щоб удосвіта нишком потрусити мужу грушу.
А хто ж би ще труїв Бобренка Гриця?
Кому він ще так знівечив життя?
Або візьмемо порівняння морального статусу Марусі й Галі волоцюгою Семеном Капканчиком, який через примітивність душі навіть не розуміє, що своїми ж словами ганить і Галю, і себе:
Ось тут і суд на тому зупинився,
що знали ж всі, і Галя не глуха,
що сватав ту, а в тої опинився.
А хто із нас, як кажуть, без гріха?.
Навіть війт Горбань, людина дуже обережна та ще й морально червива, злодійкувата, знаходить оправдання Марусиному вчинку:
А зілля річ, ви знаєте, капризна –
Тут воно чари, тут воно й трутизна.
Вимальовуючи характер цього персонажа, Ліна Костенко вдається до влучної ремарки – авторської безпосередньої характеристики:(Тут принагідне варто зауважити, що дьогтю він мав, справді, предостатньо, оскільки він, як виявилось потім, "з комори мєской потай дьоготь крав").І цей штрих до портрета
якнайкраще пояснює нам, чому так кортить Горбаневі вимазати Марусині ворота дьогтем, чому він так вперто намагається змусити суд не відступити від букви закону І цим створити у співгромадян добру думку про себе, про свою порядність. Але як швидко спадає з війта маска пристойності! Ось його реакція на Іскрин захист Чураївни у суді;
Горбань сказав:– При чому тут пісні?
Вона ж на суд за інше зовсім ставлена.
І потім, бачте, чутка є, ги-ги,
що свідок цей – особа зацікавлена.
Його слова не мають тут ваги.
А в часи облоги Полтави Горбань постає перед нами вже зовсім нікчемою:
Лише Горбань хапає дрижаки,
Кричить: – Угода! Нарушать не смійте!
він думає,– як впустять їх таки,
то перш за все вони повісять війта.
Серед представників народу на суді вигідно вирізняється Ящиха Балаклійська Кошова, про яку Маруся має дуже високу думку і пізніше в своїй уяві возводить цю жінку у своєрідний символ довіку вірної люблячої і мужньої козацької вдови:
Та тільки ж я вдова не Балаклійська.
У неї муж не повернувся з війська.
Поліг, загинув, вбитий молодим,
їй можна вічно плакати за ним.
Щаслива ти, Яшихо Кошова!
А я... Хто я? По кому я вдова?
Ящиха ж першою і стає на захист любові, а отже, на захист Марусі:
У мене дома діточки малії.
Мій муж поліг в боях у Приазов'ю
.А я прийшла сюди аж з Балаклії
хоч я людина вже не при здоров'ю.
Отож, скажу відкрито і вселюдно.
Буває всяко, доля – не черінь.
Любов – це, люди, діло неосудне.
По всі віки. Во вік віків. Амінь!
Гонець-запорожець від Богдана Хмельницького теж хоче врятувати піснярку, захищаючи при цьому правду, совісність, загальнолюдську І козацьку мораль:
У вас іще на спідниці
не перешили ваших хоругов?
Домарики, така у вас і смерть,
Безславно вмер, а кажете: убито.
А що, як Інший вибрати закон,
не з боку вбивства, а із боку зради?
Ну, є ж про зраду там які статті?
Не всяка ж кара має буть незбожна.
Що ж це виходить? Зрадити в житті
державу – злочин, а людину – можна?!
А вже про заскорузлість думки суддів і збюрократизованість судової системи він говорить прямо:
Замудрувались ви.
Тут треба тільки серця й голови.

У творі також діють реальні історичні особи: полтавський полковник Мартин Пушкар, гетьман Богдан Хмельницький та ін.
Образ Хмельницького в романі ніби епізодичний, проте читач має відчуття незримої присутності гетьмана впродовж усієї дії. У сцені ж суду він постає не лише вождем нації, а й глибоко порядною, чуйною і по-державному мудрою людиною. Хмельницький забороняє суддям одноосібне вершити долі громадян, що свідчить про його філософський погляд на сенс людського життя; треба про людину судити не з одного вчинку, а оцінювати її через призму всього, що нею зроблене.
За ті пісні, що їх вона складала,
за те страждання, що вона страждала,
за батька, що розп'ятий у Варшаві,
а не схилив пред ворогом чола,
не вистачило б городу Полтаві,
щоб і вона ще страчена була!
Найцікавішим з персонажів, які в романі творять тло, є полковник Мартин Пушкар. Суд над Марусею для нього така важка справа, що він мимохіть порівнює її з війною:
Страшне це діло, діло небуденне.
А всі почути вирока спішать
.Воно, скажу вам, легше, як на мене,
діла у битвах шаблею рішать.
Намагаючись зберегти за Чураївною презумпцію невинності до встановлення правди, Пушкар совістить Бобренчиху, коли та ллє бруд і на дівчину, і на мертвого
сина, категорично забороняє катувати Чураївну, вимагає від суддів обачності щодо такого тяжкого вироку:
І так карати, щоби люд хрещений
не мав за що судові докорить.
Признаючи усе ж вину Марусі, полковник нагадує і про Грицькову вину, водночас він категорично виступає проти відплати злом за зло:
Але ж, мабуть, ми правди не зурочим,
що світ вже так замішаний на злі,
що як платити злочином за злочин,
то як же й жити, люди, на землі?
Пушкар – людина високої культури. Його любить громада, шанують козаки. Він добре розрізняє людей підлих і порядних. Епізодична сцена, коли Мартин виходить з-за столу в суді, щоб готувати полк у похід, дає читачеві чимало інформації про самого полковника:
Полковник встав, в судді перепросився,
бо мав на Білу готувати полк.
Посунув трохи війта і бурмистра.
Поспільство розступилось на аршин.
Як бачимо, Пушкар з повагою ставиться до головуючого, звичайних клерків же просто зневажає, посуваючи, як неживі предмети. Про авторитет Мартина свідчить шаноба громади, яка розступається, даючи широку дорогу своєму улюбленцю. Великим патріотом змальований Пушкар у розділі "Облога Полтави",
коли не кидається рятувати свої маєток, село, ліс, а мовчки дивиться на наругу, бо Полтава дорожча від багатства:
Сто років ріс. І ще сто років ріс.
Полковнику! Це ж треба провалитись,
щоб так оне стояти і дивитись!..
Рубають, кляті, Пушкарівський ліс.
Пушкар – нічого. Глянув – і нічого.
Спокійні очі. Сива голова.
Шорстка кирея кольору нічного.
Дивився. Думав.– Швидше б та трава!
Навіть Іван Іскра, пропонуючи Чураївні руку й серце, не уявляє їхнього весілля без священика і Пушкаря. Авторська симпатія до Пушкаря передана у своєрідному екскурсі в майбутнє цього полковника:
Ще не старий. І славу мав, і силу.
(Про нього потім думу іскладуть.
Мине сім літ – і голову ці сиву
Виговському на списі подадуть).
З особливою теплотою виписаний образ діда Галерника. Спочатку він – жива легенда для маленьких Грицька і Марусі, джерело інформації про широкий світ,
Кафу, турецьку неволю; згодом починає сприйматися Марусею як народний умілець, а наприкінці твору Галерник, образно кажучи, наче випростує плечі, стає
символом народного руху, бо вважає нижчим козацької гідності ховатися від ляхів за мурами міста:
Та й те сказать, – хіба це вперше військо
у мене пройде тут по голові?..
Якби я міг вам бути у пригоді,
а то ж про шаблю думати вже годі.
А був колись такий великовоїн!
Од трьох шабель ще й досі незагоєн.
Дід переживає за хвору Марусю, розпитує про неї в Іскри, але як людина стара і досвідчена, не радить Іванові надіти через нерозділене кохання. У словах Галерника вчувається жорстока життєва правда, за якою навіть смерть Марусі – це ще не смерть усьому світові:
живі повинні думать про живе:
В такій біді ніхто вже не порадько.
Немає ради. Ради тут нема.
Чого рвеш комір? Тут хіба задуха?
Е, ні, стривай, нічого це не дасть.
В житті найперше – це притомність духа,
тоді і вихід знайдеться з нещасть.
Душа у тебе має бути крицею.
Так плакати не гідно козака.
Твій батько був, Іване, Остряницею,
–наступний гетьман після Павлюка,
Ти ж син його! Душі не занехаєш,
Не маєш права, ти ж таки не Гриць...

Історична доба в історичному тлі й виразних характерах дає змогу глибоко зрозуміти й основні образи та ідеї, виражені через них. Оскільки образи Гриця,
Іскри І Марусі є найскладнішими і водночас найважливішими в романі, треба розкрити особливості середовища, в якому такі натури виросли і сформувалися,
звернути увагу на сімейний уклад Бобренків, Чураїв, Вишняків, Остряниць. До речі, уявлення про родинні Ідеали не обов'язково повинні випливати з побутових
сцен, інколи досить виразної художньої деталі. Ось, наприклад, слова Іскри про своїх і Марусиних батьків:
Ми з нею рідні. Ми одного кореня.
Мабуть, один лелека нас приніс.
Батьки у нас безстрашні й невпокорені
і матері посивілі од сліз.
Глибока повага Іскри до покійної матері Марусі Чураївни відчувається у напрочуд вдалій метафорі:
Іде Іван. І знову повертає.
Думками сніг з могили одгортає.

У сім'ї Бобренків найколоритнішим образом є безцеремонна і черства Орихна Бобренчиха. Уже читаючи перший розділ, ми дивуємося, як могла вбита горем
мати, що втратила єдиного сина, негайно знайти аж сімнадцять свідків. Бобренчишина промова на суді вражає доброю порцією жовчі, отрути і бруду. Орихна, зовсім не соромлячись, докладно розповідає, як підглядала за молодятами, не криється, що знала про гріх між ними, але це її турбувало лише тому, щоб Грицько не пустився берега;
– Щоб у заміжніх погубив підметки?
Чи, щоб пішов до Таці Кисломедки,
котра тягалась бозна-де і з ким!
Грубість, бездушність, нездатність до співчуття і глибокого страждання навіть після найбільшої втрати притаманні Бобренчисі. Недарма Яким Шибилист, порівнюючи Ганну Чураїху та Орихну Бобренчиху, дошкульно звинувачує останню у відсутності навіть материнської любові, бо найголовнішим було для неї багатство й "воювати" за "курку, за телицю, за межу". Під час страти Марусі Бобренчиха пропихається наперед, щоб усе бачити, а мала б лити сльози на свіжій синовій могилі. Проте характеристика цього образу автором та іншими персонажами була б неповною, якби не самохарактеристика Орихни. Спонукаючи нерішучого Гриця до одруження з Вишняківною, мати відкриває синові душу і ділиться власним досвідом. Але яким?!
Твій батько теж... була така Ликера...
він п'ятами від неї накивав.
Об чім журитись? Дівка не галера.
Тебе до неї Бог не прикував.
Бобренчиха не відчуває мук совісті, що жорстоко зламала життя власному чоловікові, який через щоденну перевтому і докори та недогляд жінки трагічно
загинув. Що гіркою була доля Грицевого батька, свідчать Матусині згадки про сповнені співчуття до товариша розповіді Гордія Чурая:
Вони іще й парубкували разом,
І поженились десь у одночассі.
На Дмитра десь. А вже десь на Варвари
прийшов Бобренко, похиливши гребінь:
"Знайшов собі ти дівчину до пари,
а я ускочив під дурного греблю".
Життя Бобренків минало у прокльонах і сварках. Проте не злидні були тому причиною, а нестримне бажання Орихни якнайшвидше розбагатіти ціною надривної
праці.
Бобренки, ті не дуже бідували.
Вони в оренду землю віддавали.
У Кривохатках хатка та нова
єдина, може, хатка не крива
Раннє вдівство озлобило Бобренчиху насамперед через те, що тепер розбагатіти стало набагато тяжче:
...лишалася вдовою,
лютіша стала до роботи вдвоє.
Було не вип'є, бідна, і не заїсть,
уся пішла в роботу і у злість,
Така уже зробилась, як Яга.
Проворна, хитра Бобренчиха прагнула мати вигоду з усього. Переживаючи, що з походу син може повернутися калікою, вона заохочує Марусю вірно чекати його, та ще й улесливо дякує дівчині:
І чим же ми за це тобі віддячимо?
–казала так Бобренчиха не раз.
Коли ж Гриць прийшов додому живим і здоровим – уцілів один з небагатьох, мати враз змінилась, зметикувавши, що син може одружитися з багачкою;
Не відкладай же, ти тепер на часі.
І не катуйся, завжди так було,
Тепер дівки до гарних хлопців ласі,
багато хлопців, сину, полягло.
У інший час посватався б ти, дзуськи.
Жених у неї був би й привозний.
Тепер твої всі Гальки й всі Маруськи,
бо хлопець ти, нівроку, показний.
Лицемірство Бобренчихи не має меж, У свою авантюру вона ладна вплутати навіть Бога і Марусину матір:
Зустріла матір десь біля криниці.
Про дощ, про грім, про курку, про бичка.
Що добрий гетьман був із Остряниці
і що хазяїн добрий з Вишняка,
Що час летить, і треба якось жити.
Любов любов'ю, а життя важке.
Що вже дітей пора б і одружити.
Насамкінець промовила таке:
– Якби ти добре в Бога попросила,
то мали б ми ще й радість на віку:
твоя пішла б за гетьманського сина,
а мій хазяйську сватав би дочку.
Орихна впливає на сина різними засобами. Ось вона, міркуючи нібито про себе, у присутності Гриця так висловлює думку про Марусин талант:
Хіба то дівка? То ж таки ледащо.
Усе б співала. Боже упаси!
Ми вже й без неї з'їхали нінащо,
а з нею геть вже зійдемо на пси.
Яка зла, несправедлива характеристика дівчини! Але Бобренчисі цього замало. Гриць усе ж вагається. Тоді мати міняє тактику і відверто погрожує позбавити
спадщини:
Іди, женись, хай буде не по-людськи.
Але як пустка свисне у печі,
то, наплодивши злиднів, голопуцьків,
не посилай до баби по харчі.
Щоб так і знав: як сходитиму з світу,
то не лишу тобі і заповіту.
Все одпишу на церкву й монастир,
-на всю Полтаву будеш багатир!
Ще в іншій сцені бачимо лицемірну Орихну в янгольській подобі, здається, її б вустами мед пити:
Введи у дім дружину собі, ладу,
То ж має бути рибка золота.
Сяк-так приборкавши Гриця, Бобренчиха навіть після сватання не зовсім вірить в удачу, тому й терпить синові викрики та ще я ласкаво заспокоює його:
І як я потім у шинку напився,
на матір крикнув вперше у житті!
Вона ж сидить та гладить по голівці,
так тихо гладить голову мою.
Нічого, – каже, – я надійній дівці
тепер тебе, мій сину, віддаю.

Сім'я Гордія і Ганни Чураїв була збудована на довір'ї, взаєморозумінні й любові. Маленька Маруся мала її за взірець. Прекрасні вродою, душею і помислами, Чураї стали і для дорослої, але вже битої нещастями Марусі ідеалами жіночої краси й чоловічої мужності.
Красива я була, правда?
Схожа на свого матір.
Смілива я була, правда?
Схожа на свого батька.
Співуча я була, правда?
Схожа на свій народ.
Якщо Гордій Чурай у романі і в уяві дочки проходить спогадом і легендою, то Ганна Чураїха – цілком реальна жінка. Цей образ настільки переконливо правдивий і виразний, що він сприймається нами як історично достовірна особа. Мати для Марусі не тільки сповідниця народної моралі, добра порадниця, а й захисниця. Згадаймо її слова на суді:
Чужа душа–то, кажуть, темний ліс.
А я скажу: не кожна, ой не кожна!
Чужа душа – то тихе море сліз.
Плювати в неї – гріх тяжкий, не можна.
І чим же, чим ви будете карати
моє смутне, зацьковане дитя?
Чи ж вигадає суд і магістрати
страшнішу кару, ніж таке життя?!
Ви грамотні. Ви знаєте латину.
За крок до смерті, перед вічним сном,
одного прошу: у мою дитину
не кидайте словами, як багном!
Стара Чураїха тяжко страждає за зраджену дочку, мучиться її муками, плаче разом з нею, носить передачі у в'язницю (яблука, пиріжки, чистий святковий одяг
і бабусине намисто), хоча сама в цей час ледве тримається на ногах і чи не найбільше потребує допомоги. Ганна все життя вела себе гідно і повчала свою
дитину не нести горя на люди. "Нещасливе доччине кохання сповнює матір відчаєм не тільки тому, що так сталося, а й тому, що така дівчина, як Маруся,
варта була кращої долі:
А раз сказала з розпачу гіркого:
– Є ж лицарі у нашому краю!
О Боже мій, на кого ж ти, на кого
збанітувала молодість свою?
Грицькові перепросини Марусі мати зустрічає гіркими слізьми і сприймає як обрану, навідріз відмовившись благословити шлюб. Це свідчить про високу гідність
цієї жінки та її безкорисливість: вона не хоче такого одруження доньки, хоч це був би добрий урок для фарисейки Бобренчихи і її пихатих сватів.

Сім'я ж Вишняків подана виключно через батька І дочку. Багач на всю губу, Вишняк був добрим крутієм і вмів завжди бути у виграші та виходити сухим з води:

Хто за Богдана, хто – за короля.
А він – за тих, которії не проти.
Вся Україна полум'ям горить,
він і на цьому теж нагріє руки.
У гірку для України годину Вишняк також не втрачав олімпійського спокою і нагоди мати користь:
У всіх оцих скорботах і печалях,
у всіх оцих одвічних колотнечах –
чураївські голови на палях;
і вишняківські голови на плечах.
Та коли образ Вишняка в романі виконує функцію своєрідного кривого дзеркала і с статичним, Вишняківна в любовному трикутнику Маруся – Гриць – Галя відіграє значну роль і подана в певному розвитку. Не така вже вона й примітивна, як зумисне подає себе на суді, кажучи:
Що він ходив до тої чарівниці,
панове суд, то істина не є.
Це лише її своєрідна спроба простакувато захиститися від людського осуду. Інша річ, що всі життєві втрати Галя вимірює матеріальною вартістю, тому в її
свідченні звучить не стільки жаль за нареченим, скільки за витратами на весілля:
Вже тато наш і на весілля втратились,
а Гриць умер... а Гриця вже нема.
Журба, гризота, докори сумління не властиві Галі. Навіть під час судового процесу "Сиділа Галя, наче панська рожа", що аж ніяк не підкреслює її страждання. У той же час Вишняківна не є примітивним і безневинним створінням. Гриць наївно порівнює її з ховрашком, недооцінюючи Галиної хижості. У ставленні
до Марусі Вишняківна безцеремонна, нахабна і жорстока, невміюча і небажаюча стримуватися навіть у межах сільської моралі. Сміх, який раптом вирвався в неї при зустрічі з пригніченою зрадою Чураївною, зловтішний і такий брутальний, що навіть подруги багачки роблять їй зауваження:
Ішли дівчата, освятивши квіти.
Я привіталась, проминула їх.
І раптом з гурту, десь позаду, звідти,
мені у спину пролунав той сміх.
А я ішла. Підкошувались ноги.
Хтось дорікнув їй тихо, при мені ж
.А я ішла, не бачила дороги,
і сміх стримів у спині, наче ніж.
Вишняківна позбавлена елементарної порядності, не знає міри дозволеного й границі недозволеного. Навіть Гриць констатує з розпачем і огидою:
А якось раз приходжу, застаю –
співає пісню – при мені! – твою.
Чим ближче пізнає Бобренко Галю Вишняківну, тим більше вона програє в його очах у порівнянні з колишнього коханою Марусею. Згадаймо перше Грицеве враження від молоденької і дорідної Галі:
А Галя їде, стрічкою блискоче.
А віз високий, як гарба пливе.
Оце так віз! – сміявся. – Не доскочиш!
Дочка хазяйська павою пливе.
Неприховане захоплення дуже швидко згасає від черствості Вишняківни, її байдужості до того, що дїється в душі Бобренка. І в Гриця з'являється якась
фізична бридливість до дівчини:
То слава Богу, що боронить звичай
чіпати дівку. Я ж би і не зміг.
Палив мене такий великий відчай,
отак би встав та й безвісти забіг.
Марусині спогади – своєрідні екскурси в минуле – подають читачам життя Бобренка від малої дитини до повнолітнього юнака-месника, У Грицевому характері
було чимало хороших рис, і майже всі вони – наслідок впливу Марусі. Навіть героїзм у боях і ризикована втеча з полону – теж спроектовані на Марусю, викликані її жертовністю І любов'ю:
І жде мене невінчана жона.
Проте змінити внутрішню людську суть не можуть ніякі впливи. Бобренчишині гени спонукають сина до несподіваних рішень, в нього зароджується бажання
скористатися ситуацією, отримати винагороду за попередні чотири роки, змарновані в боях:
Душа розм'якла якось, заморилась,
хоч коники ліпи, як з м'якуша.
До всього звикла, із усім змирилась
і від життя схотіла бариша.
Страшні слова, з якими звертається Гриць до Марусі, марно сподіваючись на її розуміння, – уже потенційна зрада, уже явне відступництво:
А якось каже: – Щастя треба красти.
Хоч добре, не заклюнулось дитя.
Весілля знову мусимо відкласти.
Що зробиш, мила, як таке життя?
У той же час Бобренко – не бездушний парубок-джигун. Його мучить сумління, в душі ще бунтують почуття, він боїться розплати долі за зраду. Про це Гриць
старається навіть сказати матері, намагається переконати стару, надіється на її розуміння:
А що покрив я дівчину неславою?
Не буде, мамо, доля нам сприять
І хоча Маруся каже про приготування до весілля в Бобренків осудливо:
А вже Бобренки з тим усім не крились.
Не встигла їм душа й почервоніть, - Гриць катується не менше Чураївни (танець з Галею "навиворіт душі") і робить спробу виправити помилку, але на перепросинах знову хоче своєрідного "бариша" – Марусиного жалю, прощення, співчуття, вдячності, що вернувся. Надто багато в Бобренкових словах такого, що не робить йому честі:

– цинічного оправдання:
Життя – така велика ковзаниця.
Кому вдалось, не падавши, пройти?
надмірно-штучної зневаги до Галі:
-Що Галя – гуска, то й по ній це видно,
звинувачення Чураївни, що причарувала:
-А може, й правду кажуть, що ти відьма,
приворожила – і пропав навік.
Бо що б мене інакше так палило,
чого я так страждаю і борюсь?
Куди б мене в житті не прихилило,
а все одно до тебе я вернусь,
цинічної відвертості:
-Як хочеш знати, – так, я їм продався,
але в душі на тебе я молюсь!
хитрості й словоблудства:
-Він говорив, і відбувалось диво.
Він зраду якось так перетворив,
так говорив беззахисне й правдиво,
–неначе він про подвиг говорив.
Саме під час перепросин і була зруйнована Грицем остання фортеця любові. Ось чому так трагічно звучить з Марусиних уст:
Це ж цілий вік стоятиме між нами.
А з чого ж, Грицю, пісню я складу?!

# data[].attributes.headline
Відеоурок № 2

# data[].attributes.subject
Відеоурок № 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Підготовка до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Історичний роман у віршах «Маруся Чурай» Ліни Костенко. Українська література 11 клас

# data[].attributes.body
Ліна Костенко
Історично-фольклорна основа історичного роману у віршах "Маруся Чурай". Духовне життя українців крізь призму нещасливого кохання. Центральні проблеми: митець і суспільство, індивідуальна свобода людини.
Завдання
1. Прочитати історичний роман у віршах "Маруся Чурай".
2. Переглянути відеоуроки
3. Записати тему уроку в зошит.
4. Записати в зошит тему твору, ідею, імена героїв, назви розділів.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 клас. Українська література. Роман у віршах Л. Костенко “Маруся Чурай” (Тиж.5:ЧТ)

# data[].attributes.body
Відмінювання іменників
Завдання
1. Опрацювати теоретичний матеріал параграфа 63 (QR-код).
2. Усно виконати вправи 670, 672, 676, 677, 678.
3. Письмово виконайте вправи 673, 679, 680, 681 (тільки поставити у кличний відмінок).

# data[].attributes.headline
Відеоурок "Рід іменників"

# data[].attributes.subject
Відеоурок "Рід іменників"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Фонд"Відкрита політика"

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова. Тема: Рід та число іменників. (частина 1)

# data[].attributes.headline
Відеоурок "Число іменників"

# data[].attributes.subject
Відеоурок "Число іменників"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Освітній портал Педагогічна преса

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова. Тема: Рід та число іменників (частина 2).

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал до теми "Рід і число іменників"

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал до теми "Рід і число іменників"

# data[].attributes.body
Рід і число іменників, їх стилістичні властивості.

# data[].attributes.attachment_link.title
Рід і число іменників

# data[].attributes.body
Рід і число іменників, їх стилістичні властивості.
Завдання
1. Опрацювати теоретичний матеріал параграфа 62 (підручник та QR- код).
2. Виконати усно вправи 654, 655, 656, 657, 662, 663, 664,665.
3. Виконати письмово вправи 659, 667.
4. Переглянути відеоуроки.

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал до теми "Основні способи творення дієслів, прислівників. Складні, складноскорочені слова, способи їх творення та написання"

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал до теми "Основні способи творення дієслів, прислівників. Складні, складноскорочені слова, способи їх творення та написання"

# data[].attributes.body
У сучасній українській мові нові дієслова утворюються головним чином за рахунок використання основ з інших частин мови. Для творення дієслів від основ іменників, прикметників, числівників, займенників, прислівників, вигуків і (рідше) службових слів використовуються суфікси -и-, -і-, -а- (-я), -ува- (-юва-), -ка-, наприклад: щастя — щастити, свіжий — свіжити, вік — вікувати, ледар — ледарювати, ох — охкати, ви — викати.

Від основи дієслів за допомогою суфіксів -а-, -ва-, -ува-, -оува- творяться видові пари до префіксованих дієслів доконаного виду: застелити — застеляти, збути — збувати, розмалювати — розмальовувати.

Суфікс -ну-, поєднуючись із дієслівною основою, утворює дієслово доконаного виду: стукати — стукнути, кричати — крикнути. Цей суфікс виконує також і словотворчу роль, наприклад, у поєднанні з прикметниковою основою: худий — худнути.

Суфікс -ону- має значення раптової діє: рубонути, різонути.

Дієслова можуть утворюватися від дієслівних основ за допомогою таких префіксів: в-, у-, уві-, від- (віді-), ви-, до- (ді-), з- (зі-, із-, с-), за-, на-, над- (наді-), об- (обі-), під-, пере-, по-, при-, про-, поза-, попід-, зне-, обез-, недо-, напів-, а також префіксів іншомовного походження де- (дез-), дис-, ре-: внести, урвати, увійти, віднести, відібрати, винести, донести, дібрати, зшити, зігнути, списати, завісити, обізвати, піднести, недочувати, дописати; демаскуватися, дезорієнтувати.

Приєднання різних префіксів до безпрефіксального дієслова змінює його значення й розширює кількість споріднених слів: відбудувати, вибудувати, добудувати, збудувати, перебудувати, побудувати, прибудувати, розбудувати .

У давні періоди розвитку української мови прислівники утворювалися шляхом переходу слів і словоформ з інших частин мови. Поступово змінювані слова стали незмінюваними, і колишні закінчення іменних слів -и, -у, -ом, -є тепер сприймаються як суфікси незмінюваних слів, як, наприклад, у прислівниках згори, внизу, тишком, востаннє, надвоє.

Від іменників, прикметників, числівників, займенників, прислівників утворилися нові прислівники шляхом злиття цих частин мови з прийменниками, які стали в таких словах префіксами: спідлоба, зроду, здалеку, замолоду, поодинці, передусім, подекуди.

У сучасній українській мові прислівники творяться за допомогою суфіксів -о, -е: дорогий — дорого, теплий — тепло, гарячий — гаряче, байдужий — байдуже, а в деяких прислівниках виступає суфікс -чі: двічі, тричі.

Можна виділити ряд префіксів, які приєднуються до прислівників часу й місця: від-, до-, поза-, перед-, після-, по-: віднині, донині, дотепер, позаторік, післязавтра, понікуди.

Прислівники утворюються також за допомогою префіксів пре-, за-, не-: пречудово, зашироко, нешвидко, негласно.

При суфіксально-префіксальному словотворенні використовується префікс по-: по-новому, по-братськи (З посібника).

# data[].attributes.body
Основні способи творення дієслів, прислівників. Складні, складноскорочені слова, способи їх творення та написання
Завдання
1. Опрацювати теоретичний матеріал параграфа 61 (QR-код)
2. Виконати усно вправи 649, 653.
3. Виконати письмово вправи 648, 650, 651.

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал до теми "Творення прикметникових форм від різних географічних назв"

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал до теми "Творення прикметникових форм від різних географічних назв"

# data[].attributes.body
У суфіксах -инськ (ий), -інськ (ий) прикметників, утворених від географічних назв і назв народів, що мають у своїй основі суфікси -ин, -ін, -инськ, -інськ, зберігається той самий голосний (и або і), що й в основній назві: Камишин — камишинський, Ніжин — ніжинський, Філіппіни — філіппінський.

А в аналогічних прикметниках, утворених від географічних назв, що не мають суфіксів -ин, -ін, пишеться завжди и: Аляска — аляскинський, Баку — бакинський.

У суфіксах -овськ (ий), -евськ (ий), -івськ (ий) прикметників, утворених від географічних назв, що мають у своїй основі -ов, -ев (-єв), -ів (-їв), зберігається той самий голосний (о, е, є, і, ї), що й в основній назві: Дніпропетровськ — дніпропетровський, Колгуєв — колгуєвський. Якщо при творенні таких прикметникових форм відкритий склад з о, е стає закритим, діє правило чергування о, е з і: Лозова — лозівський.

У прикметниках, утворених від географічних назв із суфіксальним к, перед яким іде інший приголосний, пишеться -івський (-ївський): Валки — валківський, Гребінка — гребінківський.

При творенні прикметників за допомогою суфікса -ськ (ий) від географічних назв і назв народів, основа яких закінчується на приголосний, відбувається такі фонетичні зміни:

1. Г, ж, з (дз) + -ськ (ий) → -зьк (ий): Буг — бузький, Рига — ризький.

2. К, ц, ч + -ськ (ий) → -цьк (ий): Баскунчак — баскунчацький, Кременчук — кременчуцький, Ніцца — ніццький.

3. С, х, ш + -ськ (ий) → -ськ (ий): Черкаси — черкаський, Золотоноша — золотоноський.

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал до теми "Творення присвійних прикметників"

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал до теми "Творення присвійних прикметників"

# data[].attributes.body
Присвійні прикметники утворюються від назв людей і тварин. Від назв людей — іменників 1-ї відміни присвійні прикметники творяться за допомогою суфікса -ин-, причому кінцеві приголосні твірної основи [г], [к], [х] чергуються з [ж], [ч], [ш]: сестра — сестрин, баба — бабин, Галя — Галин, Ольга — Ольжин, тітка — тітчин, Солоха — Солошин. Якщо твірна основа закінчується на [j], маємо суфікс -ін- (на письмі -їн-): Лідія — Лідіїн, Євдокія — Євдокіїн.

Від назв людей — іменників 2-ї відміни присвійні прикметники творяться за допомогою суфікса -ів-(-їв-), який чергується з -ов- або -ев-(-єв-):

а) якщо прикметник утворено від іменника твердої групи, то відбувається чергування -ів- (у закритому складі) — -ов- (у відкритому складі): дядько — дядьків, дядькового; дядькова; дядькове;

б) якщо прикметник утворено від іменника м’якої чи мішаної групи, то відбувається чергування -ів-(-їв-) — -ев-(-єв-): Андрій — Андріїв, Андрієвого; Андрієва; Андрієве; лікар — лікарів, лікаревого; лікарева; лікареве.

Від назв тварин прикметники зі значенням присвійності утворюються за допомогою суфіксів -ин-, -ін- (на письмі -їн-): бджолиний, пташиний, орлиний, зміїний, солов’їний чи суфіксів -ач- (-яч-): качачий, телячий, свинячий, гусячий, куриний, лисячий. Іноді такі прикметники утворюються шляхом зміни кінцевого приголосного твірної основи: вовчий, овечий, лелечий

# data[].attributes.body
Творення присвійних прикметників. Творення прикметникових форм від різних географічних назв.
Завдання
1. Опрацювати теоретичний матеріал.
2. Виконати вправи 644, 645, 646.

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал до теми "Словотвір іменників на позначення назв жителів певного населенного пункту"

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал до теми "Словотвір іменників на позначення назв жителів певного населенного пункту"

# data[].attributes.body
Назви осіб за національною і територіальною ознаками утворюються від іменникових основ – топонімів. Найбільш уживані суфікси в цих словотвірних типах для назв чоловічого роду:

-ець: житомирець; полтавець, тбілісець, новгородець;

-анин, -чанин, -ин: молдаванин, пражанин, росіянин, харків'янин, фінікіянин, полтавчанин, донеччанин, грузин, осетин, болгарин;

-ич: костромич, русич;

-ак (-як): словак, туляк, подоляк, сибіряк;

-ит: одесит.

Назви осіб жіночої статі утворюються за допомогою суфікса -к(а), який приєднується до повної чи усіченої основи або разом із вставним звуком (інтерфіксом), наприклад: білорус — білоруска, поляк — полька, костромич — костромичка, грузин — грузинка, парижанин — парижанка.

Множинні катойконіми утворюються за допомогою суфіксів: -ц-і, -івц-і, -анц-і, -инц-і, -ан-и (-ян-и), -чан-и, івчан-и, -ивчан-и, -чанц-і, -щан-и, -ак-и, -чак-и, -ук-и, -чук-и, -ик-и, -ух-и, -іст-и, -ит-и, -ун-и, -енн-я, -ет-и, -ан-а, -ат-а, -чат-а, -ач-і.

Наприклад: симферопольці, ялтинці, сумчани, одесити, в'ятичі

Найвищим рівнем активності у творенні похідних іменників із значенням назви особи за територіальною ознакою характеризується словотвірний тип із суфіксом -ець. Цей формант поєднується з основами іменників, що є насамперед назвами населених пунктів, а також держав та континентів, напр.: симферополець, ялтинець, херсонець, кіровоградець, дніпропетровець, миргородець, обухівець, баранівець, канадець, американець.

у багатьох іменниках він зайняв позиції колись активного суфікса -анин, пор.: застарілі форми в множині: карфагеняни, ахеяни, македоняни і карфагенці, ахейці, македонці, однак повністю не витіснив його з ужитку.

Суфікс –ець приєднується до компонентів -город/-град, -піль/-поль напр.: Миргород — миргородець, Севастополь — севастополець, Симферополь — симферополець, Красноград — красноградець, Бориспіль — борисполець, Ямпіль — ямполець, Тернопіль — тернополець, Каргополь — каргополець, Крижополь — крижополець, Катеринопіль — катеринополець.

Чимало найменувань із суфіксом -ець на позначення осіб за територіальною ознакою здавна виконували функцію прізвищ, напр.: Білоцерківець, Богуславець, Лебединець, Смілявець, Уманець, Фастівець, Чорноморець.

Іменники із суфіксом -чанин вживаються іноді паралельно до іменників на -ець, пор.: полтавець — полтавчанин, черкасець — черкащанин, луганець — луганчанин, деканець — диканчанин, обуховець — обухівчанин, дніпропетровець — дніпропетровчанин.

Вибір одного із цих словотворчих суфіксів (-ець, -анин), залежить від фонемного кінця твірної основи. Якщо вона закінчується суфіксами -иц, -ець, -ськ-/-цьк-, то назва жителя утворюється за допомогою суфікса -анин, напр.: Вінниця — вінничанин, Хомутець — хомутчанин, Свердловськ — свердловчанин, Мінськ — мінчанин, Луцьк — лучанин.

Кінцевий суфікс -івк- іменнника передбачає вживання в назвах жителів суфікса -ець, напр.: Ковалівка — ковалівець, Степанівка — степанівець, Іванівка — іванівець, Романівка — романівець, Баранівка — баранівець, Павлівка — павлівець, Калинівка — калинівець.

Останнім часом словники й довідкові видання не подають паралельних назв жителів на -чанин. Їхнє активне вживання було зумовлене впливом російської мови.

Це не стосується тих іменників-назв жителів, для яких суфікс -анин/-чанин є єдиним словотворчим засобом, пор.: Львів — львів’янин, Київ — киянин, Харків — харків’янин, Суми — сумчанин, Ромни — роменчанин тощо.

Суфікс –ин втрачає свою продуктивність: грузин, — грузинець.

Суфікс -ич зберігся в основному тільки в складі історизмів, пор.: дреговичі, кривичі, радимичі

# data[].attributes.body
Словотвір іменників на позначення назв жителів певного населенного пункту
Завдання
1. Опрацювати теоретичний матеріал (QR-код, параграф 60)
2. Виконати вправу 643 (підручник Карамана).

# data[].attributes.headline
Контрольний твір за творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха та Лесі Ворониної

# data[].attributes.subject
Контрольний твір за творами Всеволода Нестайка, Ярослава Стельмаха та Лесі Ворониної

# data[].attributes.body
Тема твору:
"Безсмертя і добро, вічність і краса - основа життя людини на землі"
ОБОВ'ЯЗКОВО!!! Використовуєте приклади з прочитаних творів, образи героїв цих творів.

# data[].attributes.body
Тести за творами Ярослава Стельмаха та Лесі Ворониної.

https://vseosvita.ua/test/start/trw192

https://vseosvita.ua/test/start/hvj204

# data[].attributes.headline
ПИСЬМОВИЙ ТВІР

# data[].attributes.subject
ПИСЬМОВИЙ ТВІР

# data[].attributes.body
Письмовий твір розповідного характеру з елементами роздуму   у художньому стилі із використанням займенників
Завдання
1. Переглянути відеоурок
2. Записати тему уроку в зошит.
3. Написати в зошит слова (з відео на 7-й хвилині), які використовуються в тезі, аргументах, прикладах та висновку.
4. Написати в зошит твір на тему "Про благородство" за таким планом: розповідь про подію, висловлення своєї точки зору щодо розказаної події або вчинків героїв вашої розповіді, наведення аргументів до своєї точки зору (тези), висновки.
Обсяг твору - 1,5-2 сторінки. Твір пишете у зошиті, фотографуєте та висилаєте на вайбер фото. Коли вийдете до школи, здасте ці зошити.
5. На п'ятницю ви готуєте усний контрольний твір за темами, зазначеними у відеоуроці : "Що я роблю для здійснення своєї мрії?", "У чому полягає гідність людини?", "Що важливіше - наполегливість чи скромність?". Цей твір ви розказуєте індивідуально в п'ятницю мені (онлайн) за розкладом.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Любов Романюк

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас Українська мова Твір розповідного характеру з елементами роздуму в художньому стилі

# data[].attributes.headline
Новини ТСН У день народження Лесі вшанування пам'яті.

# data[].attributes.subject
Новини ТСН У день народження Лесі вшанування пам'яті.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чому похорон Лесі Українки відбувався у повній тиші та як виглядає могила поетеси

# data[].attributes.headline
Новини ТСН "Чого ми не знали про Лесю Українку"

# data[].attributes.subject
Новини ТСН "Чого ми не знали про Лесю Українку"

# data[].attributes.attachment_link.title
Новини тижня: чого ми не знали про Лесю Українку

# data[].attributes.headline
Українські актори читають «Contra Spem Spero»

# data[].attributes.subject
Українські актори читають «Contra Spem Spero»

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Радіо Свобода Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
Українські актори читають «Contra Spem Spero!»

# data[].attributes.headline
Леся Українка: 10 вражаючих фактів

# data[].attributes.subject
Леся Українка: 10 вражаючих фактів

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка: 10 вражаючих фактів

# data[].attributes.headline
Документальний фільм про Лесю Українку

# data[].attributes.subject
Документальний фільм про Лесю Українку

# data[].attributes.attachment_link.title
Документальний фільм ЛЕСЯ УКРАЇНКА

# data[].attributes.body
Зображення повені людських почуттів у віршах Лесі Українки
Завдання
1. Переглянути відеоурок
2. Опрацювати статтю підручника на стор. 218-220
3. В зошит записати тему уроку, короткий аналіз твору "Стояла я і слухала весну".
4. Виразно читати вірш "Стояла я і слухала весну".

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас.Українська література.Зображення повені людських почуттів у творчості Лесі Українки(Тиж2:ПТ)

# data[].attributes.body
Леся Українка. Призначення поета та поезії. Відданість своїм мріям, наполегливе прагнення до мети.
Завдання
1. Переглянути відеоурок
2. Виразно читати поезії "Мріє, не зрадь", "Слово, чому ти не твердая криця?.."
3. В зошит записати тему, короткий аналіз творів (тема, ідея).
4. Опрацювати статтю підручника на стор. 214-218

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Українська література.  Вірш Лесі Українки “Мріє, не зрадь” (Тиж.2:ВТ)

# data[].attributes.headline
Контрольна робота "Синтаксичні норми"

# data[].attributes.subject
Контрольна робота "Синтаксичні норми"

# data[].attributes.body
https://vseosvita.ua/test/start/tdg061

# data[].attributes.headline
7 квітня 2022 р. Максим Рильський "Осінь-маляр із палітрою пишною..."

# data[].attributes.subject
7 квітня 2022 р. Максим Рильський "Осінь-маляр із палітрою пишною..."

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Слухати Читати

# data[].attributes.attachment_link.title
Максим Рильський/Осінь-маляр із палітрою пишною/українська література/Авраменко /шкільна програма

# data[].attributes.headline
4 квітня 2022 р.  (файл 3 )  М.Т.Рильський "Дощ"

# data[].attributes.subject
4 квітня 2022 р.  (файл 3 )  М.Т.Рильський "Дощ"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Максим Рильський. "Дощ" ("Благодатний, довгожданий...") аудіо вірш слухати

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська мова та література

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська література 5 клас М.Рильський Осінь -  маляр із палітрою

# data[].attributes.headline
4 квітня 2022 р. Максим Рильський

# data[].attributes.subject
4 квітня 2022 р. Максим Рильський

# data[].attributes.body
Максим Тадейович Рильський. Основні відомості про поета. Краса рідної природи й відтворення її засобами поетичної мови. "Дощ".
Єдність людини і природи, зв'язок  між станом людської душі та довкіллям. "Осінь-маляр із палітрою пишною..."
Завдання
1. Переглянути відеоурок.
2. В зошит записати тему уроку.
3. Прочитати статтю на стор. 212.
4. Записати  коротко біографію М.Рильського.
5. Виразно читати поезії на стор. 213.
6. Вивчити одну поезію напам'ять.
7. Відповідати на питання на стор. 214.

# data[].attributes.body
Кома між частинами складного речення
Завдання
1. Переглянути відеоурок, записати тему в зошит.
2. Вивчити правила за параграфом 61.
3. Виконати вправи 480, 482, 483.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. Кома між частинами складного речення (Тиж.5:СР)

# data[].attributes.body
Питально-відносні, заперечні, неозначені займенники
Завдання
1. Переглянути відеоурок
2. Вивчити правила за параграфами 42, 43.
3. Виконати вправи 481, 483 (підкреслити відносні займенники), 486, 490, 491.

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас. Українська мова. Неозначені займенники (Тиж.5:ЧТ)

# data[].attributes.body
Лексична норма. Редагування речень
Завдання
1. Записати в зошит відредаговані речення (див. у вайбері)

# data[].attributes.headline
Поезія "Страшні слова, коли вони мовчать..."

# data[].attributes.subject
Поезія "Страшні слова, коли вони мовчать..."

# data[].attributes.attachment_link.title
Страшні слова, коли вони мовчать... Ліна Костенко

# data[].attributes.body
Ліричні роздуми про значення слова в житті людини , суть мистецтва, його роль у суспільстві (поезії "Страшні слова, коли вона мовчать...", "Хай буде легко. Дотиком пера...")

Завдання
1. Записати в зошит літературний паспорт твору "Страшні слова, коли вони мовчать...".
2. Виразно читати твори, аналізувати їх.
3. Вивчити напам'ять поезію "Страшні слова, коли вони мовчать..."

# data[].attributes.attachment_link.title
Ліна Костенко - Хай буде легко ( муз., виконання Sofi Fraser ) #ЛінаКостенко #українськапісня

# data[].attributes.body
Ліна Василівна Костенко. Творчий шлях. Особливості  індивідуального стилю (філософічність , історизм мислення, традиційність, інтелектуалізм, публіцистичність).

Завдання
1. Записати в зошит тему уроку.
2. Переглянути відеоурок.
3. Записати в зошит біографію та творчий шлях письменниці у вигляді хронологічної таблиці.
4. Прочитати статтю у підручнику (стор. 209-212).

ТЕМА
Ліричні роздуми про значення слова в житті людини , суть мистецтва, його роль у суспільстві (поезії "Страшні слова, коли вона мовчать...", "Хай буде легко. Дотиком пера...")

# data[].attributes.attachment_link.title
11 клас. Українська література. Життєвий і творчий шлях Ліни Костенко (Тиж.4:ЧТ)

# data[].attributes.headline
Тест за оповіданням 

# data[].attributes.body
Тест за оповіданням Євгена Гуцала "Лось"

# data[].attributes.headline
Тест за творами Павл

# data[].attributes.body
Тест за творами Павла Тичини

# data[].attributes.body
Завдання
1. Виконати тестування за творами Павла Тичини.
2. Виконати тестування за оповіданням Євгена Гуцала "Лось"

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. Складні речення зі сполучниковим зв'язком (Тиж.5:ВТ)

# data[].attributes.body
Складне речення
Завдання
1. Переглянути відеоуроки.
2. Вивчити правила за параграфами 60, 61.
3. Виконати вправу 470 усно.
4. Виконати вправи 473, 474, 479 письмово.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. Складні речення з безсполучниковим зв'язком (Тиж.4:ЧТ)

# data[].attributes.headline
Порівняльна характеристика (таблиця)

# data[].attributes.subject
Порівняльна характеристика (таблиця)

# data[].attributes.attachment_link.title
Порівняльна характеристика Клима та Сашка

# data[].attributes.body
Тема Клим Джура - рятівник світу. Його друзі й вороги. Єволюція Клима від боягуза до супергероя. Проблема сміливості й боягузтва в повісті.

Завдання
1. Переписати в зошит тему уроку.
2. Переглянути відеоурок.
3. Записати у зошит теорію літератури:
Фантастичний твір – це будь-який художній твір, в якому введений елемент чудесного, неможливого або надзвичайно маловірогідного.

Романтична твір – твір, у якому герой потрапляє у незвичайні обставини, переслідує благородну мету порятунку когось або чогось, виявляючи при цьому незвичайну кмітливість.

Багатоепізодна повість -  повість, у якій кожний новий розділ має свій сюжет.
4. Записати порівняльну характеристику Клима Джури та Сашка Смика

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
34 телеканал

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська література. 6 клас. Леся Воронина:"Клим Джура - рятівник світу"

# data[].attributes.headline
Займенник . Особові займенники

# data[].attributes.subject
Займенник . Особові займенники

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас. Українська мова. Особові займенники, їхнє відмінювання.  (Тиж.4:ВТ)

# data[].attributes.body
Завдання
1. Переглянути відеоуроки.
2. Вивчити правила за параграфами 40, 41.
3. В зошит записати тему уроку, переписати таблицю розрядів займенників (стор. 207).
4. Виконати вправи 466, 469, 470, 471, 474.
Виконати

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас.Українська мова.Займенник: загальне значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль(Тиж.3:ЧТ)

# data[].attributes.headline
Відеоурок № 2

# data[].attributes.subject
Відеоурок № 2

# data[].attributes.attachment_link.title
11 клас. Українська література. Новела “Три зозулі з поклоном” Григора Тютюнника (Тиж.6:ЧТ)

# data[].attributes.headline
Григір Тютюнник. Коротко про письменника і його творчість. "Три зозулі з поклоном".  "Вічна" тема "любового трикутника" в новітній інтерпретації. Образ любові як втілення високої християнської цінності, яка вивищує людину над прагматичною буденністю, очищає їй душу. Зміщення часових площин як художній засіб . Роль художньої деталі в розкритті характеру, ідеї. 

# data[].attributes.subject
Григір Тютюнник. Коротко про письменника і його творчість. "Три зозулі з поклоном".  "Вічна" тема "любового трикутника" в новітній інтерпретації. Образ любові як втілення високої християнської цінності, яка вивищує людину над прагматичною буденністю, очищає їй душу. Зміщення часових площин як художній засіб . Роль художньої деталі в розкритті характеру, ідеї. 

# data[].attributes.body
Завдання
1. Переглянути відеоуроки.
2. Записати в зошит тему, біографію письменника.
3. Прочитати новелу "Три зозулі з поклоном".
4. Переказувати уривок новели.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 клас. Українська література. Життєпис Григора Тютюнника. “Три зозулі з поклоном” (Тиж.6:ВТ)

# data[].attributes.body
Контрольна робота "Числівник"
Домашнє завдання: переглянути відеоурок про займенник, пригадати вивчене в початкових класах про цю частину мови.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вікторія Харахаш

# data[].attributes.attachment_link.title
Займенник як частина мови 4 клас

# data[].attributes.body
Тема
Роль сім'ї у формуванні  життєвих переконань людини. Стосунки між різними поколіннями в родині.
Завдання
1. Запишіть в зошит тему уроку.
2. Схарактеризуйте (письмово) стосунки між членами родини, зробіть висновки.

І : стосунки між Климком і бабусею;

ІІ : стосунки між Климком і батьками.

ІІІ : складіть асоціативне Гроно „Родина Клима”.

(Родина Клима Джури — любов, злагода, турбота, взаєморозуміння, підтримка, допомога, захист, натхнення.)

# data[].attributes.body
Леся Українка (Лариса Петрівна Косач). Життєвий і творчий шлях. Драматична  спадщина. Роль родини, культурного оточення й самоосвіти у формуванні світобачення письменниці.  Збірка поезій "На крилах пісень", її висока оцінка  І.Франком. Основні цикли поезій. Неоромантизм як основа естетичної позиції Лесі Українки.
"Contra spem spero!" як світоглядна декларація вольової, сильної особистості.
Завдання
1. Переглянути відеоурок.
2. Написати тему уроку в зошит.
3. Написати конспект біографії Лесі Українки в зошит.
4. Записати літературний паспорт твору "Contra spem spero".

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Українська література. Леся Українка (Тиж.1:ПТ)

# data[].attributes.headline
"Гаї шумлять" - пісня

# data[].attributes.subject
"Гаї шумлять" - пісня

# data[].attributes.attachment_link.title
Пиріг - Гаї шумлять (1913)

# data[].attributes.headline
"Не бував ти у наших краях"

# data[].attributes.subject
"Не бував ти у наших краях"

# data[].attributes.body
Тема твору: розповідь ліричного героя про любов до рідної землі, оспівування краси рідного краю та слави козаків.

Ідея твору: уславлення рідної землі, гармонії людини з природою, патріотизм та подяка героям-визволителям Батьківщини.

Основна думка твору: бути патріотом своєї країни.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокниги. Оксана Литвиненко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Не бував ти у наших краях"//Павло Тичина//Шкільна програма 5 клас

# data[].attributes.headline
"Блакить мою душу обвіяла"

# data[].attributes.subject
"Блакить мою душу обвіяла"

# data[].attributes.body
Тема твору: прояв любові ліричного героя до Батьківщини.

Ідея твору: шанобливе ставлення до рідної землі.

Основна думка твору: закоханість у природу, усвідомлення себе як частинки рідної природи та України.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокниги. Оксана Литвиненко

# data[].attributes.attachment_link.title
"Блакить мою душу обвіяла"//Павло Тичина//Шкільна програма 5 клас

# data[].attributes.headline
Правила листування

# data[].attributes.subject
Правила листування

# data[].attributes.body
Необхідно відповідати на всі отримані листи.
Відповідь на лист не слід писати відразу ж: треба все добре обміркувати, але не можна надто затягувати з листом: ризикуєте зіпсувати відносини з адресатом.
Якщо Вам нема чого написати адресанту у відповідь, слід послати йому поштову листівку, щоб він знав, що його лист успішно доставлено.
Особисту переписку необхідно зберігати в недоступному для сторонніх місці.
Якщо Ви набрали лист на комп'ютері, слід додати підпис або фінальну рядок своїм почерком.
Надрукована підпис свідчить про невихованість людини. Ні в якому разі так не робіть!
Навіть особистий лист обов'язково має бути композиційно збудованим.
Перш ніж упаковувати лист в конверт, його необхідно ретельно перевірити.
Писати листа треба тоді, коли Ви перебуваєте в гарному настрої. Неприпустимо відправляти листи, що містять гнівні висловлювання або іронічні натяки.
Писати анонімні листи непристойно.
Якщо потрібно зробити якесь абстрактне зауваження або доповнення до листа, слід поставити перед ним позначення PS (post skriptum). В кінці цього доповнення необхідно вказати свої ініціали.
Рукописне лист слід писати розбірливим почерком, щоб не засмучувати і не злити адресата.
Особисті листи слід писати тоді, коли Ви знаходитесь на самоті.
Читати чужі листи без дозволу адресата або адресанта неприйнятно.
Неприпустимо розкривати конверт з листом, який не Вам адресовано.

# data[].attributes.headline
Правила написання особистого листа:

# data[].attributes.subject
Правила написання особистого листа:

# data[].attributes.body
1. Починати лист слід зі звернення до адресата.
2. Подякувати адресата за раніше отриману кореспонденцію, вибачитися за те, що не могли написати раніше. Згадати про причини (якщо потрібно)
3. Відповісти на всі питання, задані адресантом в його листі. Можна почати з фрази: «У своєму листі ти питаєш мене про ...».
4. Розповісти про те, що Вас хвилює, поділитися своїми радощами, проблемами і т.д.
5. Задати питання  адресату, щоб  продовжити спілкування.
6. Поцікавитися, як у адресата йдуть справи, задати питання.
7. Попрощатися, висловлюючи бажання отримати відповідь.
В кінці листа поставити кліше («З любов'ю, Ольга», «З найкращими побажаннями, Маша» і т.д.) і свій особистий підпис (пишеться праворуч під текстом листа). Також можна зазначити дату.

# data[].attributes.headline
Правила підписання конверта

# data[].attributes.subject
Правила підписання конверта

# data[].attributes.body
1. У верхньому лівому кутку конверта записуємо інформацію про відправника.
2. У нижньому правому кутку конверта пишемо інформацію про адресати.
3. В інформацію входить прізвище, ім'я, назва вулиці, номер будинку, номер квартири, назви міста, області, номер поштового відділення (індекс).

# data[].attributes.body
Оформлення конверта. Лист до рідної людини з використанням звертань та вставних слів.
Завдання
1. Записати тему уроку в зошит.
2. Переглянути відеоурок.
3. В зошит записати правила оформлення конверта.
4. Записати правила написання особистого листа.
5. Підписати конверт, дотримуючись правил (на стор. 179  зразок).
6. Написати лист рідній людині, використовуючи звертання та вставні слова.

# data[].attributes.attachment_link.title
5 клас. Українська мова. УМР. Ділові папери. Оформлення конверта (Тиж.4:СР)

# data[].attributes.headline
"У синьому небі я висіяв ліс"

# data[].attributes.subject
"У синьому небі я висіяв ліс"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Читаймо українською

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вінграновський «У синьому небі я висіяв ліс»

# data[].attributes.headline
"Цю жінку я люблю"

# data[].attributes.subject
"Цю жінку я люблю"

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вінграновський «Цю жінку я люблю» | Українські вірші під Lofi hip-hop

# data[].attributes.headline
МИКОЛА ВІНГРАНОВСЬКИЙ

# data[].attributes.subject
МИКОЛА ВІНГРАНОВСЬКИЙ

# data[].attributes.body
Микола Вінграновський. Коротко про поета, прозаїка, кіномитця. Учень О. Довженка. Вселюдські, національні мотиви крізь призму «інтимного самозосередження». Вируюча пристрасть, несподівана асоціативність, буйна фантазія, образна деталь його поезії. Інтимна лірика збірки «Цю жінку я люблю». «У синьому небі я висіяв ліс». Поезія про «вічну», одну-єдину любов, яка перемагає труднощі, долає час і простір. Глибокі любовні переживання ліричного героя, передані образною символікою, символічною кольористикою (синім кольором). Думки й відчуття, навіяні цим віршем

Завдання
1. Переглянути відеоурок
2. В зошит записати тему уроку, коротко про життєвий і творчий шлях письменника , кіномитця, літературні паспорти поезій, зазначених в темі.
3. Виразно читати, аналізувати поезії.

# data[].attributes.attachment_link.title
11 клас. Українська література. Огляд життя та творчість Миколи Вінграновського (Тиж.2:ВТ)

# data[].attributes.body
1. Переглянути відеоуроки, записати тему уроку у зошит.
2. Коротко записати основні відомості біографії письменника (дата, місце народження, місце навчання, назви збірок)
3. Вивчити вірш "Гаї шумлять"

"ГАЇ ШУМЛЯТЬ"
Тема твору: оспівування краси українських гаїв.

Ідея твору: заклик віднайти гармонію у своїй душі, поєднатися із природою.

Основна думка твору: закоханість у природу, усвідомлення себе як частинки рідної природи. Кожна людина почувається у природі вільною, щасливою.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Сергій Бабич

# data[].attributes.attachment_link.title
Павло Тичина. Гаї шумлять

# data[].attributes.body
Павло Тичина. Біографія поета. Майстерне відтворення краси природи у віршах Павла Тичини.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Борисенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Павло Тичина та його поезія "Не бував ти у наших краях". Відеоурок з української літератури (5 клас)

# data[].attributes.headline
Виконати онлайн-тести

# data[].attributes.subject
Виконати онлайн-тести

# data[].attributes.body
"Складне речення"
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=9797687
час виконання - 25 хвилин до 15.00

"Пряма мова. Діалог. Цитата"
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=2716235
час виконання - 20 хвилин до 16.00

# data[].attributes.headline
Тест за твором Винниченка "Момент"

# data[].attributes.subject
Тест за твором Винниченка "Момент"

# data[].attributes.body
Виконати до 15.00 першого квітня
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=8070785

# data[].attributes.headline
Тест "Біографія Володимира Винниченка". Виконати 1 квітня до 14.00

# data[].attributes.subject
Тест "Біографія Володимира Винниченка". Виконати 1 квітня до 14.00

# data[].attributes.body
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=1590705

# data[].attributes.headline
Тест "Складнопідрядне речення"

# data[].attributes.subject
Тест "Складнопідрядне речення"

# data[].attributes.body
1 Складнопідрядним є речення

А Молоді жонаті і старші парубки в  передноворічний вечір ходили по хатах  «меланкували».

Б  Поки чоловік доїхав до Вільшаниці, надворі зовсім смеркало.

В  На дні довгого яру блищать рядками ставочки в очеретах, в осиці, зеленіють левади.

Г  Ті долини здалека ніби дишуть тобі в лице холодком, лісовою вогкістю, манять до себе в тінь густого старого лісу.

2 Складнопідрядним з підрядним з`ясувальним є речення

А  Добрими вважалися дні, коли на небі повний місяць.

Б  Якщо парубків пускали до хати, вони розігрували  різні жартівливі сценки.

В  Майже повсюди на Гуцульщині, було поширеним вірування в те, що в передноворічний вечір худоба розмовляє між собою.

Г  Адже під руку київського державця має перейти земля Подніпров`я, що віднині поєдналась із великими просторами інших племен слов`янських.

3  Складнопідрядним з підрядним означальним є речення

А  Здається, побачила вона, як через галявину пробігло веселе біле собача з атласною шкуркою.

Б  Тільки діброва, до якої він саме дійшов, пересварювалася з хуртовиною і вітром.

В  Василь глибоко віддихається, бо попереду рубає валок Яків Кузло.

Г  Мабуть,тому, що в юні роки не був таким щасливим, як нині,то й не помічав усіх приваб земної краси…

4  Визначити різновид підрядного обставинного речення

Вовка, хоч Килина й хотіла його прогнати, сусідська дівчинка Оля зачинила  в кімнаті.

А способу дії

Б  міри і ступеня

В  часу

Г  умови

Д  допустове

5  Визначити різновид підрядного обставинного речення

Хай прийдуть  до тебе добробут і гідність і сядуть на покуті, щоб зникли сум і скорботи з твоїх темних кутків.

А  способу дії

Б  міри і ступеня

В  мети

Г  умови

Д  часу

6  Визначити різновид підрядного обставинного речення

Чумою вродить, коли років два ще отак війна походить по землі.

А  способу дії

Б  міри  ступеня

В  часу

Г  причини

Д  умови

7  Визначити різновид підрядного обставинного речення

То завжди сидить на людях,мов дзвін без’язикий, ховає у собі слова, як скарби в землі.

А  способу дії

Б  міри і ступеня

В  часу

Г  причини

Д  умови

8  Визначити різновид підрядного обставинного речення

Мій куліш сам Котовський  так їв, що аж за вухами лящало.

А  способу дії

Б  міри і ступеня

В  мети

Г  умови

Д  часу

9 Установіть відповідність між  різновидами підрядних обставинних речень та їх прикладами

1 допустове
2 причини

3 часу
4 міри
а  Він так жалібно і тривожно повискував, що аж мурашки в людей нишпорили по спині.
б  Тепер, лягаючи спати, я вже  свої чобітки не ставлю в ногах, бо тоді до них  частіше буде приглядатися тато.

в  Та хоч  би й високі пороги, то перескочимо

г  За цим снопом пішли й інші, і, коли їх ставало дев`ять, піт зовсім об`юшив  мене, а в крижі проскочив вогонь
д  Задерикувато округлює рота, а далі так ляскає батогом, ніби когось підсікає

10  Установіть відповідність між  різновидами підрядних обставинних речень та їх прикладами

1 допустове
2  причини
3  умови
4  часу
а  Якби вдалося зачепитися за гілку, я дістав би до гнізда невідомого мені  птаха.

б  Хоч і думали інколи про рай, все-таки більше сподівалися на пекло в низу картини.

в Коли спинилися, він побіг до колодязя.

г  Чумаки не любили заліза,бо воно, казали, притягає грім.

д  Де ворона не бува,  а летить туди, де гніздо звила.

11   Установіть відповідність між  різновидами підрядних обставинних речень та їх прикладами

1  допустове
2  причини
3  часу
4  мети
а  І в той же час серце тривожно, боляче стиснулося, бо це запитання  видалося йому і підтвердженням страшного здогаду.

б  Коли б цього не було, то взимку наші суботні сорочки не пахли б м`ятою, не озивалися б зозулею.

в  Тільки радість її згасла, коли оглянула вона свою дитинку.

г  Тож, щоб не було нудно, ліпше вже розмовляти про озера та саги.

д  Андрій насторожився і, хоч назовні був такий же байдужий і іронічний, в дійсності пильно слухав.

# data[].attributes.headline
Аудіокнига ІІІ частина

# data[].attributes.subject
Аудіокнига ІІІ частина

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
#Книгищоговорять Вір в Україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Воронина "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9" (частина ІІІ)

# data[].attributes.headline
Аудіокнига ІІ частина

# data[].attributes.subject
Аудіокнига ІІ частина

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
#Книгищоговорять Вір в Україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Воронина "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку № 9" (частина II)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
#Книгищоговорять Вір в Україну

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Воронина "Таємне Товариство Боягузів, або засіб від переляку № 9". Частина І

# data[].attributes.headline
Відеоурок № 2

# data[].attributes.subject
Відеоурок № 2

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
34 телеканал

# data[].attributes.attachment_link.title
6 клас.Українська літ-ра.Леся Воронина: "Таємне товариство боягузів, або засіб від переляку номер 9"