# data[].attributes.headline
באקר אלגואעין

# data[].attributes.subject
באקר אלגואעין

# data[].attributes.body
אחרי בית הספר התלמידים הולכים לשוק העבודה ושם הוא יצטרך שלוב של מיומנויות שונות מאלה שהוא רכש או למד ואז בנוסף למיומנויות יסוד של אוריינות יצטרך מיומנויות כמו שיתוף פעולה,יצירתיות ופתרון בעיות וגם מאפיינים אישיותיים כמו התמדה.

כמורה אני רואה בבית ספר שרק מלמד בשיטות שהיו בעבר זה ימנע להתלמיד בעתיד מיצירתיות, חדשנות ושיתופי פעולה כל ועוד שבבית הספר רק מתמקדמים בהעברת החומר וחושבים לעבור רק בבגרות ולא מסתכלים על סוגי מיומנויות וכישורים בינאישיים. אז אני חושב שמוטלת אחריות רבה על בית הספר לקחת את זה במסגרת שלה כי היום רואים שהתכנולוגיה גם מתקדמת וגם מאפשרת לעשות הרבה דברים שלא היו בעבר וגם היום הרבה עבודות דורשות יכולות אנליטיות ולא רוטיניות וכישורים בינאישיים.

# data[].attributes.body
אני חושבת שבית הספר צריך לשים דגש על מיומנויות למידה ומיומנויות חברתיות/ כישורים חברתיים. אנו נמצאים בעידן שהידע נגיש לכולם, לכל הגילאים ותפקיד מערכת החינוך בעיקר לעצב את התלמיד מבחינת האישיות ולהקנות לו מיומנויות רבות על מנת שיוכל גם ללמוד לבד תחומים רבים המעניינים אותו וידע גם לנתח מצבים שונים להסיק מסקנות לטעון טעונים ולהשתלב מתפקידי מפתח בחברה.

# data[].attributes.body
לדעתי צריך וגם אפשרי במסגרות החינוך השונות לפתח מיומנויות וכישורים כגון אלו שצוינו במודעות הדרושים. בליבה, מערכת החינוך אמונה על הכנת התלמידים לחייהם העתידיים, כאזרחים התורמים לחברה. לנגד עיני המורים עומדת החובה לא רק ללמד את תלמידינו תוכן ומיומנויות שנדרשות לתחומי-הדעת השונים, אלא גם לסייע בפיתוח יכולותיהם האישיות, החברתיות והרגשיות. כיום במסגרת הקורונה יותר ויותר ברור הצורך "לגדל" לומדים עצמאיים, בעלי כישורים בין-תחומיים ומיומנויות בין-אישיות מפותחות המסוגלות לעמוד בלחצי וקשיי העבודה/למידה מרחוק שנראה כי יישארו עימנו לעוד שנים רבות.

# data[].attributes.headline
סברין אלזיאדנה 

# data[].attributes.subject
סברין אלזיאדנה 

# data[].attributes.body
אני חושבת שבבית הספר בכלל והמורים בפרט חייב במידה רבה שתהיה יכולת אצלם לפתח מיומנויות וכישורים במיוחד בתקופה זו שבעצם הפכה להיות מלמידה פרונטאלית בכיתה ללמידה מתוקשבת בזום לרוב , אז לפי דעתי צריך שהמורים יהיה בעל יכולת לפתח מיומנויות של למידה מתוקשבת שתהיה מתאימה ותוביל לתוצאות טובות במהלך תקופת הלימודים .

# data[].attributes.headline
חוסיין זועבי

# data[].attributes.subject
חוסיין זועבי

# data[].attributes.body
תפקידה של מערכת החינוך היא להכין את בוגריה לעתיד. ואכן בתי הספר מנסים לפתח חלק מהמיומנויות והכישורים הדרושים לעתיד אבל לא תמיד בהצלחה רבה. ביה"ס מתקשה בפיתוח המיומנויות והכישורים הנדרשים בגלל כמה סיבות כמו: 1. המיומנויות והכישורים הנדרשים מהבוגר משתנים מעת לעת ולפעמים אינם ברורים דיים.  2. הסמינרים למורים וההשתלמויות אינם מכשירים את הבוגרים בכדי שיהיו מסוגלים לפתח את המיומנויות והכישורים בקרב תלמידיהם. 3. בבתי הספר התיכוניים מלמדים לבחינות הבגרות ומפתחים את המיומנויות והכישורים הנדרשים בכדי להצליח בבחינות ופוסחים על מיומנויות כמו: פיתוח יוזמה ומיומנויות בין אישיות.
4. תכנית הלימודים אינה מזמנת התנסויות ואימונים ממוקדות מטרה במיומנויות והכישורים הנדרשים.

# data[].attributes.body
לדעתי, בבית הספר צריך ואף ניתן לפתח מיומנויות וכישורים. מקורות הידע המקצועי נגישים ומצויים לתלמידים ונראה כי במציאות החיים המודרניים יש לשלב היטב בין לימוד מיומנויות ( רכות וקשיחות) ולימוד כישורים שישמשו את הבוגרים העתידיים של מערכת החינוך. נראה לי כי מציאת שילוב טוב בין הכשרה לחיים לבין חשיפה לתכנים לימודיים (מכל התחומים ואף בדגש לימודים הומניים), מיומנויות למידה, מיומנויות עבודה - אפקטיביות, מקצועיות , פיתוח ערכים - חריצות , נאמנות , יושרה ואמינות, שילוב טוב של כל אלו ייצור את ההנעה ללמידה ולעשייה , יגרום לתלמיד להבין ש"כדאי" לו להגיע לבית הספר ולרכוש את המיומנויות והידע שיועילו לו . אני מאמינה שלמציאות כזו יהיו השלכות חיוביות על מידת ההתמדה של תלמידים, הנעתם לפעולה ולקיחת אחריות אישית להצלחה .

# data[].attributes.headline
ורוניקה פלחוב

# data[].attributes.subject
ורוניקה פלחוב

# data[].attributes.body
בית ספר מהווה חלק מאוד משמעותי בחיי תלמידים מכמה סיבות : בגלל זמן רב שהם שוהים בו, בגלל התקשורת בינם לבין תלמידים אחרים ובינם למבוגרים אחראיים שהם לא ההורים שלהם (מורים), בגלל התנסויות חדשות, מפגשים וכו'. בעולם המודרני, לדעתי, חשוב לשלב בהוראה שלנו גם פיתוח מיומנויות שהוזכרו רבות בכל מודעות הדרושים (כגון: אחריות ומשמעת עצמית, יכולת ארגון, עבודת צוות ותקשורת בינאישית טובה, מוסר עבודה גבוה ואמינות, כישורי ניהול, יכולת למידה עצמית גבוהה ועוד). מטרתו של בית ספר במאה 21 צריכה להיות לא רק הקניית ידע במקצועות נבחרים ועל פי תוכניות לימודים נוקשות, אלא מתן  "קביים" לתלמידנו שיצטרכו בעוד כמה שנים להתמודד בעולם המבוגרים עם בעיות של מבוגרים, להתחרות על משרות עבודה, לבנות משפחות ולקבל החלטות גורליות. אין זה אומר שצריך להפחית מערכה של הוראת מקצועות הנלמדים בבית הספר, אך חשוב לשלב משימות, מטלות, פעילויות מגוונות ולנהל דיונים בכיתה  לפיתוח וחיזוק מיומנויות וכישורים שהוזכרו (כמו גם חיזוק הערכים, יחסי אנוש והעצמת יכולות אישיות של כל לומד). . לדעתי, חשוב להעלות מודעות לפיתוח מיומנויות אלו, לתמוך בצוותי ההוראה ולאפשר גמישות פדגוגית לצד מתן שעות פיתוח עבור מטלות ופעילויות מתאימות.

# data[].attributes.body
הייתי מחלק את הדרישות במודעות הדרושים לשלושה חלקים:
ידע פדגוגי הנלמד בבית הספר, כישורים חברתיים ויכולות בין אישיות ומיומנויות אוטודידקטיות.
לטעמי תפקידו של בית הספר הוא להקנות לתלמיד את היכולות בכל התחומים, כלים שיקבל תלמיד בבית הספר יעזרו לו להיות אוטודידקט (יכולת אורייניט , עבודה ותרגול עצמי, למידה דרך התנסות ועוד ועוד)
לטעמי הפער הגדול הוא הכישורים הבן אישיים והיכולות החברתיות שעם השנים הפכו לנחלתם של ההורים/ תנועות הנוער במקרה הטוב ומשחקי המחשב במקרה הפחות טוב (לטעמי).

# data[].attributes.body
אני מרגיש שבבית הספר בניגוד למקומות עבודה אחרים יש כל הזמן ציפייה מהמערכת שהמורה יפתח מיומנויות חינוכיות. זה בא לידי ביטוי במיוחד בתקופה זו בה המורים רכשו מיומנויות טכנולוגיות להעברת השיעורים וכל זה בזמן קצר מאוד. לפעמים אני מרגיש שהתלמידים לא "בקצב" ההתפתחות של המורים בהבנת לימוד ע"י טכנולוגיה.

# data[].attributes.body
התלמיד בבית הספר עדין אינו בשל מספיק כדי להעניק לו כישורים לעבודה, ייתכן שכישורים שעל גביהם בעולם האקדמי ייבנו זה ניתן, אך יש לחשוב יותר איך להכין אותו לעולם האקדמי או לגורמים אחרים שמכשירים לעבודה ועל העולם האקדמי לדאוג להמשך

# data[].attributes.body
מרגישה שלבית ספר יש חלק חשוב מאוד בפיתוח המיומנויות האלו- יצירת קשרים בין אישיים, לקיחת אחריות, התמודדות עם סיטואציות מורגבות, סדר ואירגון ועבודת צוות. (בנוסף לידע המקצועי). הרבה מהמיומנויות האלו מתווכות על-ידי המורים באופן מפורש, וחלק הן מיומנויות שמתרחשות באופן ספונטני תוך כדי תנועה, בעיקר כאשר אנחנו המורים לא נמצאים בתמונה (בהפסקות ואחרי שעות הלימודים)
דווקא עכשיו כאשר מסגרת בית הספר לא מתקיימת כרגיל ונותרו רק הלימודים המקצועיים מורגש הפער והמחסור במיומנויות הבין אישיות שמתרחשות מעצם המפגש והלמידה במסגרת המשותפת. מרגישה שדווקא כעת יש לנו מחוייבות גדולה יותר להנכיח את המיומנויות האלו.
כמובן שאין ספק שבמסגרת הלמידה בבית ספר חובה עלינו כאנשי חינוך לסייע לתלמידים בפיתוח מיומנויות אלו.

# data[].attributes.headline
שירי כהן גינוסר

# data[].attributes.subject
שירי כהן גינוסר

# data[].attributes.body
חלק מהכישורים ומהמיומנויות המתבטאים במודעות הדרושים הם דברים שניתן ללמוד גם לא במסגרת בית ספרית. שפה עשירה, למשל, עשויה להגיע מחשיפה לקריאה בשעות הפנאי. מיומנויות טכניות עשויות להשתכלל אצל הלומד בעקבות חוגים מסוימים או עיסוק בתחומי עניין הדורשים זאת. כישורים הקשורים לעבודה בצוות ולתקשורת טובה עם אנשים עשויים להתחדד בהשתתפות בתנועת נוער, ועוד. עם זאת, התלמידים והתלמידות מבלים חלק עצום מזמנם בבית הספר. כמורה וכבוגרת מערכת החינוך בעצמי, אני מאמינה שבית הספר צריך, ללא שום ספק, לפתח מיומנויות וכישורים הנדרשים בהמשך, בשוק העבודה. בית הספר פתוח לכולם. תנועות נוער, חוגים או משפחה שמאפשרת ותומכת בפיתוח המיומנויות – אינם נחלת הכלל, ואם בית הספר לא ייצור את ההזדמנות לפיתוחן הפערים בין מי שעולה בידו לבין מי שלא – ילכו ויתעצמו. מעבר לפערים, אם נדון בפרט בלבד – הידע עצמו במקצעות השונים יכול להיות מושג באמצעים שונים, אמנם ללא תיווך וסביר להניח בצורה פחות טובה, אבל בסופו של דבר, בשוק העבודה – נראה כי רוב הדרישות קשורות לכישורים ולמיומנויות, ולא לידע ספציפי.

# data[].attributes.headline
שירה וילצ'יק

# data[].attributes.subject
שירה וילצ'יק

# data[].attributes.body
לדעתי חשוב מאוד ואף הכרחי לפתח כישורים נרחבים בבית הספר.

בימינו המשמעות של למידה כהעברת ידע כמעט ואינה רלוונטית יותר. כל מי שחפץ בכך יכול ללמוד כמעט כל נושא שירצה במגוון מקורות מידע ולימוד. למורה בכיתה אין ערך מוסף גדול בהעברת ידע.

תלמיד שלא יהיו לו את הכישורים והמיומנויות ללמוד בעצמו, לא יוכל להתקדם ולהגיע ליעדים ולמקומות שירצה.

במקרה שלי, כמורה לפיזיקה, אני רואה הרבה את החשיבות בפיתוח כישורים נרחבים לצד לימוד החומר. תלמיד שיפתח עצמאות, למידה עצמית, התמודדות עם אתגרים, אחריות, עבודת צוות והגדלת ראש יוכל להצליח גם בלימודי הפיזיקה, כפועל יוצא מכך.

אני רואה את החשיבות בפיתוח מיומנויות וכישורים נרחבים אלה כחלק בלתי נפרד מהתנהלות עצמאית בחיים הבוגרים והתמודדות עם אתגרים שונים, כמו כן
גם בהשתלבות בצבא, שהוא יכול לשמש הכנה מצויינת לחיים הבוגרים יותר ומהווה קפיצת מדרגה משמעותית לצעירים רבים.

# data[].attributes.body
תשובה לשאלה 1:
מעיון בלוח הדרושים פגשתי, מטבע הדברים, במיומנויות וכישורים שהיו ספציפיים למשרות המבוקשות (לדוגמה: תואר בתחום ספציפי, ניסיון עבודה ספציפי וכיו"ב). בהתאם להבנתי את המטלה לא כללתי מיומנויות אלה, אלא ליקטתי מיומנויות וכישורים גנריים יותר באופיים:

יכולת למידה עצמאית גבוהה
תפיסה מהירה
שירותיות
אמינות
אחריות
רצינות
יכולת עבודה בצוות

תשובה לשאלה 2:
אני חושב שבמידה רבה יש בי את כל המיומנויות הנ"ל. אני חושב שבמידה רבה הגעתי עם הבסיס לרוב המיומנויות הללו בביה"ס, וייתכן שללמידה בביה"ס יש חלק בהמשך פיתוח הגרעין שעימו הגעתי עם חלק מהמיומנויות (למעט שירותיות).

תשובה לשאלה 3:
לדעתי יש מקום בביה"ס לפתח את המיומנויות "הגנריות" הללו, ותפקדים של תחומי הדעת השונים לגרות ולאתגר את הלומדים בביה"ס לפתח מיומנויות אלה ואף אחרות - הרבה יותר מרכישת ידע ספציפי. כל זאת כיוון שכדי להכשיר לומד לשוק העבודה העתידי (ואין זו המטרה הבלעדית של ביה"ס, לטעמי, אך אופי המטלה הנוכחית מכוון אותנו לדרישות למשרות בשוק העבודה) יש לפתח בלומד את אותן מיומנויות גנריות שישרתו אותו בכל מקצוע בו יבחר. אין זה סוד שבשנים האחרונות עולה רבות הנושא שרבים מהמקצועות שישלטו בשוק העבודה בעשורים הקרובים עדיין לא קיימים היום, ולכן, לעניות דעתי, הכשרה לקראת מקצועות אלו חייבת להיות בעיקר מוכוונת-מיומנויות ופחות מוכוונת-ידע.

# data[].attributes.body
לפי דעתי מוטל על בית הספר חלק כבד מפיתוח המיומנויות והכישורים, ואני מדגידה את המילה "בית הספר" כי אני רוצה להגדיר זאת: בית הספר זה גם המורים+ צוות הפרה רפואי וההנהלה עם כל כוחות ההחלטה והשליטה שיש לה.
ומיד אני אמשיך ואסביר , המורים בתוך השיעורים שלהם הם יכולים לפתח מיומנויות ספיציפיים כמו מיומנויות שקשורות ללמידת המקצוע ואם המורה מפתח את עצמו דרך לימודי המשך והשתלמויות בכך ירכוש ידע ומיומנויות יותר ואז יוכל לעביר זאת גם לתלמידים למשל מורה בפיזיקה יכול ללמד מיומנויות כמו אנאליזה ופיתוח מחשבה אבל אם ישתמש במחקרים כחךק מהלמידה הוא יכול גם לתרום בפיתוח מיומנויות אחרות כמו דייקנות עבודה בצוות , שיתוף פעולה , מגביר גם בטחון העצמי אם הוא נותן לתלמידים לעמוד והסביר ,אחריות ,אבל התפקיד הזה של המורה בהקניית מיומנויות לתלמידים צריך תמיכה ועזרה לפעמים מפסןכולוגית או עובדת סוציאלית ולפעמים צריך תמיכה מההנהלה לפתח ולקיים מה שתוכנן אליו , כמובן שבית הספר לא יכול לגעת בכל המיומנויות ולפתח אותה אבל מספיק שיהיה שותף בעיצוב אישיות אשר יכולה לצאת לדרך בחיים עם אבני היסוד שיעזרו לו בכל צעד

# data[].attributes.body
בעיני המטרה של כל שנות הלימוד בבית הספר איננה רק ללמד את התלמידים את החומר שנמצא בתכנית הלימודים. מעבר לחומר החשוב והנדרש, צריכים לתת לתלמידים את הכלים לפתח מיומנויות וכישורים אחרים. כמו שרואים בלוח מודעות דרושים, התנאים להתקבל לעבודה (התנאים ההכרחיים כדי שמישהו יצליח בתפקיד וגם בחיים) הם לא רק ידע בתחום ונסיון אלא גם צריכים יכולת לעבוד בצוותים, רצון ליזם דברים, סדר וארגון, אמינות, אחראיות, רצון להמשיך ללמוד, וכו. יש מעט אנשים שמפתחים את הכישורים ומוימנויות אלו בלי להיות בסביבה מלמדת ותומכת. מהגן המורים מלמדים את הילדים (באופן פורמלי וגם באופן לא פורמלי) כישורים כאלו ועם השנים המורים אמורים להמשיך לפתח אותם. אם רצינו שתמידים רק יילמדו חומר, היינו יכולים לתת לתלמידים ספרים וללמוד הכל באופן מקוון ועצמאי. החשיבות בלמידה בתוך כיתה בבית ספר היא שלומדים מאחרים (גם מהמורים וגם מהעמיתים בכיתה) וככה רוכשים את הכלים הדרשים להיות אנשים שיצליחו בחיים מעבר לבית הספר. המורים צריכים לייצר מצבים שהתלמידים לומדים את כישורים האלו (עבודה בזוגות, בקצובות, להכין והציג עבודות, לקבל ביקורת, וכו) וללוות את התלמידים בתהליך.

# data[].attributes.body
מנקודת מבטי תפקידו החשוב ביותר של בית הספר הוא להכין את התלמיד לחיו כבוגר. מאחר חיו הבוגרים הם בגדר תעלומה בזמן לימודיו בבית הספר להגשים את השאיפה הזו היא כמעט בילתי אפשרית. אין אנו יודעית אילו נסיבות ואילו תנאים התלמיד יתקל בהם כאשר יצא לחיים עצמיים. לכן לדעתי יש חשיבות להקניית מיומנויות ספציפיות כמו שליטה בנגלית שליטה בתוכנות בסיסיות למשל, אולם חשוב עוד יותר לתת מפתחות וכלים אשר יעזרו לו תמיד כמו גמישות, יכולות למידה ופיתוח מיומנויות באופן עצמי, חיזוק סט תכונות כמו דיקנות, חתירה למצויינות, פיתוח קישורים חברתיים ועבודה בצוות.

# data[].attributes.body
במודעות הדרושים בד"כ יש התיחסויות ל-3 סוגים שונים של מיומנויות:
1. מיומנות טכנית כלשהי הקשורה למקצוע הספציפי (מוזיקלית, אנליטית, שפתית וכו')
2. מיומנות תוך-אישית: אחריות, חריצות, דייקנות וכו'
3. מיומנות בין-אישית: יכולת עבודה בצוות, מנהיגות, יחסי אנוש וכו'
מקומו ותפקידו של בית הספר משתנה ביחס לכל אחת מהנ"ל. מיומנויות טכניות בהחלט נמצאות בתכנית הלימודים ומטרתן היא לתת לתלמידים כלים לעבוד עם ידע מסוים. אך בבית הספר לא ניתנות הכשרות מקצועיות, ולכן מדובר כאן במיומנויות כלליות יותר: חשיבה ביקורתית, השוואה, ניסוח טיעון, הבעה בכתב ובע"פ וכו'.
לגבי מיומנויות בין אישיות ותוך-אישיות, אני מאמינה שבית הספר היא מסגרת חברתית לא פחות מאשר לימודית. לכן, עם הנחיה נכונה ואנשי חינוך משמעותיים בהחלט ניתן לפתח בתלמידים יכולות כאלה, שנוגעות גם לפיתוחם האישי וגם להתפתחותם החברתית. אלו מיומנויות שכל מורה, בכל תחום דעת צריך לקחת על עצמו לפתח, ולא רק המחנך/ת.

# data[].attributes.headline
עבדאללה חאג' עאמר

# data[].attributes.subject
עבדאללה חאג' עאמר

# data[].attributes.body
מתוך מודעות הדרושים כיום נדרש מאנשים  כישורים ומיומנויות כמו חשיבה יצירתית , נסיון של כמה שנים בתחום,יכולת לעבוד בצוות , היכרות עם כלים מסוימים , אמינות , אחריות ,סבלנות , ידע בתוכנות אופיס, אנגלית ברמה גבוהה, מוטיבציה , יחסי אנוש טובים ויכולת לעבוד תחת לחצים ושעות נוספות .
חלק מהכישורים שנמצאים אצלי כמו : אמינות, אחריות ,מוטיבציה ויחסי אנוש
לבית הספר לא הייתה תרומה משמעותית ליכולות והמיומנויות שיש לי , ולא נשכח שלחלק מהמיומנות כמו  הניסיון אין לנו יכולת ללמד בבית הספר , כלומר שלדעתי התרומה של הבית ספר הייתה נמוכה לקישורים שקיימים אצלי .
לדעתי בבית הספר יכולים לפתח הרבה מיומנויות וכישורים ממה שצריך וממה שהזכרתי כמו העלאת מסוגלות ומוטיבציה ואפשר גם לעבוד על תחום האחריות והידע בתוכנות רבות וגם הידע בשפות. לדעתי יש חלק מהתכונות שאפשר לרכוש בבתי הספר ולחנך את התלמידים שלנו שיהו אחראים ובעלי יחס אנושי טוב וגם סבלניים , למשל אני תמיד לא מוותר על דברים אלו בשיעורים שלי ואני לא מוותר לתלמיד שמאחר על השיעור ותמיד יוזם איתו שיחה כדי להרגיל אותו להיות אחראי.

# data[].attributes.body
אני חושבת שעלינו כמורים מוטל התפקיד של להכין את תלמידנו באופן המיטבי לחיים , כך שיצאו ממערכת החינוך אנשים שרוצים ומסוגלים לתרום ולתת לחברה .
חלק חשוב מההכנה הזאת הוא כמובן ללמד ולהקנות ערכים ומיומנויות אשר יוכלו להיעזר בהם בהמשך .
בעניין המיומנויות - על כל מורה לחשוב היטב כיצד הוא מצליח לפתח בתלמידיו מיומנויות למידה ברמות שונות וכמובן מיומנויות בינאישיות וחברתיות .
על התלמידים לפתח מידה רבה של עצמאות ויצירתיות בלימודיהם . עליהם לגלות אחריות , עמידה בזמנים , יכולת לעבוד בקבוצות , יכולת דיבור מול קהל ועוד...
וכמובן עוד רשימת מיומנויות ארוכה מאוד שגם משתנה בהתאם למקצועות הלימוד השונים .
אני כמורה משתדלת מאוד לגוון בדרכי ההוראה ובמשימות הערכה , כך שלתלמידים יהיו אפשרויות לפתח מיומנויות רבות ומגוונות .

# data[].attributes.body
מתוך לוח המודעות ניתן להבחין בשני סוגים של כישורים ומיומנויות: 1. כישורים טכניים (תואר, ניסיון, רישיון, הכרות עם כלים דיגיטליים, תוכנות וכד') 2. מיומנויות אישיות בין אישיות (סבלנות, אחריות, עבודת צוות, יחסי אנוש, שרותיות, אמינות ועוד). אולי בעבר אפשר היה לומר שבית הספר מתמקד בסוג הראשון של המיומנויות. הטכניות. אני חושב שבשנים שאני מלמד המצב השתנה. לבטח אוכל להגיד שאצלי בכיתה ככה זה מתנהל. אני שם דגש גדול על מיומנויות, ולא רק על ידע. תלמידים שואלים פעמים רבות בכיתה "זה למבחן?", והתשובה שלי תמיד מפתיעה אותם - "לא. אני לא מלמד למבחן. אני מלמד לחיים". אני תמיד מוסיף - "אומנם חלק מזה יהיה במבחן, כי זאת אחת משיטות ההערכה, אבל המבחן הוא לא המטרה". אני מקפיד רבות על מיומנויות אישיות - אחריות אישית, תמיכה בחברים, תרבות דיבור והתנהגות. פעמים רבות עצרתי שיעור פיזיקה או מדעים עקב התנהגות לא ראויה של תלמיד לחברו, ודברנו דקות ארוכות על הנושא, למרות ש"זה לא בחומר". אני מעודד עבודת צוות פורמלית וא-פורמלית. אני משתדל להפוך את נושאי הלמידה לתלמידים לרלוונטיים לחיים היום-יומיים שלהם ע"י דוגמאות ברורות מעולם המושגים שלהם, אני מאתגר אותם בשאלות מחשבה ומנסה לעורר סקרנות כלפי תופעות לכאורה יומיומיות. היה תלמיד באחת הכיתות שלי שאמר לי "למה אתה מדבר איתנו על התנהגות בשיעור? הרי אתה לא המחנך שלנו". עניתי לו - אני קודם כל מחנך. ללא קשר לתפקיד הפורמלי במערכת.
אני חושב שחשוב מאד שמורים ילמדו מיומנויות בשיעורים שלהם - גם מיומנויות בתחום הידע וגם מיומנויות אישיות ובין אישיות. והכל תוך דוגמה אישית!

# data[].attributes.body
אתחיל מהסוף: בית הספר הוא כור ההיתוך המרכזי בחייו של תלמיד במשך 12 שנות לימוד, ולפי עניות דעתי, חובה לפתח מיומנויות וכישורים, כפי שהן מוצגות, לדוגמה, במודעות הדרושים!!!

מטרת העל שלנו הינה לבנות בוגר, שהינו בעל כישורים ומיומנויות, הרלוונטיות למאה ה-21 (ורבים המאמרים, הדנים בסוגיה...). ואיך יודעים, מהן המיומנויות הנדרשות או הכישורים הנדרשים מבוגר זה? במקרה זה נתתם דוגמה מעולה: ממה שדורש מאיתנו בפועל "שוק התעסוקה".....וכמה זה נוגע לימינו:

הלמידה ההיברידית, שנכפתה עלינו בעקבות מגיפת ה"קורונה", פשוט "טרפה" את הקלפים עבור רוב המורים, הרגילים להיות ב"מרכז", וללמד פרונטלית (ואין צורך לערער על כך: עוד לא התחלנו ללמוד בתואר השני, וכבר ממה, שנחשפנו אליו עד עתה ב"קטנה", אנו רואים, שכל המחקרים מאששים טענה זו....).

אתחיל בסיפור: נניח, שהיינו מקימים את "אייזיק ניוטון" מהקבר, והיינו מכניסים אותו לכיתה כיום. על פניו, הוא לא יקבל את שוק חייו: המורה נשאר אותו המורה, כלומר, מלמד בכיתה, שבה רוב התלמידים פסיביים רוב הזמן והוא ה"מלך" (המורה במרכז), אך אם היינו מקימים רופא מתקופתו של ניוטון, ומכניסים אותו לבית החולים, נראה, שהוא היה מקבל את "שוק חייו", וחוזר לקבר....

אז מה היה לנו פה? תחום ההוראה נשאר "מיושן" לגמרי, וכמעט שלא התפתח (ועוד פעם: אני לא צריך לבסס זאת על עשרות מחקרים, אלא רק על מה שנחשפנו עד עתה במהלך חיינו ולימודינו....), בעוד שתחומי דעת אחרים נסקו כלפי מעלה.....

אז לאן אני חותר?

אם היו מפתחים אצלנו כבר, לדוגמה, בתואר הראשון מיומנויות רלוונטיות, הנוגעות להוראה מתקדמת, הרלוונטית להתפתחות של מורה, כפי שהוא אמור להיות במאה ה-21, אז הגלישה ללמידה ההיברידית הייתה קלה יותר לכולנו.....

ואחרי כל זה, מהן המיומנויות והכישורים, הנדרשים מבוגר המאה ה-21, כפי שמשתקפות מדרישות שוק העבודה לאור מודעות הדרושים:

תחום בין אישי: ניהול שיח מכבד ומקדם, עבודה בצוות, למידת עמיתים ועוד. תחום תוך אישי: משמעת עצמית, שליטה עצמית, נטילת אחריות, הצבת יעדים ועוד. תחום מטה-קוגניטיבי: הפעלת יכולות הבעה ופרשנות, עיבוד מידע ועוד. תחום קוגניטיבי: ארגון של מידע וידע, יישום ופתרון בעיות ועוד. ניהול הלמידה: הצבת יעדים, קביעת לוח זמנים, תכנון וניהול זמן הלמידה, ארגון סביבת למידה בהתאם לצרכים, בקרה עצמית, עמידה באתגרים.

קריאה מדוקדקת של כל אחת מהמיומנויות והכישורים לעיל מראה, כי ועוד איך ניתן לבנות בוגר במערכת החינוך, שיהיה עם שילוב של מי יותר ומי פחות שלהן, ולבטח, שיש לנו 12 שנה לעשות זאת, ואם לא נעשה זאת, אז מה, לכל הרוחות, אנו עושים במערכת?

# data[].attributes.body
הכל תלוי במורים ובאנשים שהתלמיד פוגש בבית הספר. אחרי הכל, למרבה הצער, לא כל מורה יכול ללמד משהו (לפעמים, גם לא את המקצוע שלו!), אז בטח שלא תמיד את הכישורים והיכולות שיעזרו לתלמיד בחיים. כמובן שהמורים צריכים ללמד גם לחיים, אבל לא כולם יכולים.

בבתי הספר בישראל מלמדים מיומנויות חברתיות - זה כבר לא מעט לדעתי. התלמיד מתפתח גם דרך הסביבה שלו - למשל בעזרת חברי כיתה וחברים. התלמיד לומד לתקשר איתם, למצוא שפה משותפת, להתפשר, להגן על עמדתו ...

אבל יש גם כישורים ויכולות כמו אחריות, ארגון, דייקנות, יכולת לעשות כמה דברים במקביל וכו '. כישורים ויכולות אלה, לדעתי, מקבלים פחות תשומת לב, אם כי הם חשובים לא פחות בחיינו. ככל שאנחנו מתבגרים יותר, כך אנו מבינים טוב יותר כמה מבר הזמן חולף וכמה דברים צריך לעשות. ובשביל זה אנחנו צריכים את הכישורים לעיל. אני מקווה שלכל בית ספר יש מורה שיכול ללמד את התלמידים את זה.

# data[].attributes.body
משרד החינוך במדינת ישראל כמו גם משרדים מקבילים בעולם מבקשים למצוא את "המתכון" הנכון למדיניות פדגוגית שמטרתה פיתוח צרכיו הרגשיים, החברתיים והאקדמאים של הילד הלומד במסגרות החינוך השונים.
בין היתר הוקם צוות היחידה לפדגוגיה מוטת עתיד שעוסק בהיבטים אלו ומנסה להטמיע בדרכים שונות מדיניות של פיתוח מיומנויות הלומד במסגרות החינוך במדינת  ישראל.
לדעתי האופן בו המיומנויות הדרושות מתפתחות כרוך קודם כל בהתפתחותם של תחושת מסוגלות, יכולת תקשורת טובה, עצמאות, מוטיבציה פנימית, יכולות חקר וגילוי, יכולת להביע רגשות, יכולת להבין רגשות של אחרים ולכבדם, תקשורת טובה עם הסביבה ועוד.
כל אלו מושגים (חלקם יותר וחלקם פחות) במהלך כל שנות קיומו של אדם.
מיומנויות תלויות בהוריו של הילד, סביבתו  הקרובה והרחוקה, הדברים אליהם נחשף במהלך חייו וחוויותיו.
הן מתפתחות תוך כדי משחק, שיח, למידה מתוך חיקוי (התנהגויות אליהם נחשף הילד בסביבתו).
אני מאמינה כי גם על בית הספר לפתח מיומנויות אלו והדבר אפשרי. אך דבר זה לא תלוי רק בתכניות לימודים (בתוך התכנית, אופן ההוראה ומאפייני כלי ההערכה יכולים בהחלט לקדם מטרות אלו) אלא גם תוך כדי פעילות חברתית ספונטנית או מתוכננת המתנהלת בבית הספר.
האם כיום המצב בבית הספר אידיאלי? לא.
מדוע? זה כבר שיח ארוך..

כן ארצה לסיום לכתוב שלדעתי לתקופה מאתגרת זו בה נגיף הקורונה מאלץ אותנו לשמור על ריחוק וילדים רבים לא מתראים עם בני גילם, יש השלכות שליליות רבות.
לדעתי ילד צריך להרגיש נראה ושייך וההתפתחות הכי חשובה שלו מתרחשת תוך כדי אינטראקציות עם אנשים שונים (יכול להיות תוך כדי למידה אך בהחלט גם תוך כדי משחק ושיח).
וחשיבות בית הספר (ומסגרות א-פורמליות) היא קודם כל ביצירת אינטראקציות אלה

# data[].attributes.headline
נטלי ברנז-פדון

# data[].attributes.subject
נטלי ברנז-פדון

# data[].attributes.body
בית הספר לא יכול להיות המקום היחיד בו מתפתחים מיומנויות וכישורים שונים, אך הוא בהחלט הגורם הדמוקרטי שצריך לאפשר לכל תלמיד מכל רקע לפתח מיומנויות הנדרשות ממנו לתפקוד תקין בחייו כבוגר, וכלומד במערכת החינוך. אין ספק שקל יותר כאשר הלומד מגיע עם מיומנויות מהבית, אך אנו חייבים להיות מודעים כמורים לכך שחלק מתפקידנו הוא לסייע לכל התלמידים שלנו לרכוש את היכולת להצליח- המיומנויות.
כמו כן, בעיני מעבר לתפקיד החברתי של בית הספר, גם הלמידה עצמה מחייבת הקניית מיומנויות. בלעדיהן אין ממש למידה, אלא יותר בליעה והקאה של חומרים שונים שהקשר ביניהם אינו ברור לתלמיד.
בעולמנו המשתנה במהירות קשה לחזות מהו הידע שתלמיד יזדקק לו בעוד 10 שנים, אך בהחלט ניתן לצפות שהיכולת לעבוד בצוות, היכולת לרפלקציה על תהליך הלמידה או העבודה, היכולת לקלוט ידע חדש ולשלב אותו עם ידע קיים וכו, אלו כולן מיומנויות שניתן וכדאי לפתח בשיעורים בביהס וגם ישמשו בכל מקצוע עתידי של התלמידים.

# data[].attributes.headline
חנאן גבארין 

# data[].attributes.subject
חנאן גבארין 

# data[].attributes.body
בית הספר מהווה מקור חשוב לקידום ולפיתוח מיומנויות וכישורים התלמיד מקבל או מפתח את רוב הכישורים והמיומנויות החשובות לו בחיים או בתפקידים הלאה במהלך תקופת הלימודים , ולכן הטמעת ופיתוח כישורים ומיומנוית חשובות חשוב להיכלל בתוכנית הלימודים ,גם מורים מפתחים כישורים ומיומנויות במהלך העבודה שלהם ולכן נדרש תמיד לפתח ולשבח כישורים אלה ע"י פיתוח מקצועי מתמיד בתוך בית הספר כי המורה הוא האחראי על טיפוח כישרונות אצל תלמידים. כלומר בית הספר מהווה שרשרת העברת מיומנוית שמתחיל מבית הספר ועובר למורה שמעביר לתלמיד .

# data[].attributes.body
תוכנית כישורי חיים היא תוצר של ההכרה כי בית-הספר אחראי לא רק לקידום האינטלקט והידע העיוני והמקצועי של התלמידים, אלא גם לפיתוחם הרגשי, החברתי והערכי. ההנחה המרכזית בבסיס התכנית היא, שלמידה רגשית, חברתית וערכית מהווה תנאי בסיסי לקיומה של הלמידה בבית הספר וגם משלימה אותה. מדובר בכישורים נרכשים,  שאותם ניתן ללמד ובהם  ניתן להתאמן, כישורים התורמים לשיפור הרווחה הנפשית של התלמידים. בית הספר הוא עולם ומלואו : מתקיימות בו מערכות יחסים שונות, תלמידים נחשפים  למצבים בין-אישיים מגוונים, ביניהם גם מצבי סיכון, ונדרשות בו התמודדויות הן ברמה האישית והן ברמה החברתית. על מנת לא ליצור מצב של ניתוק מלאכותי, שבו יהפוך בית- הספר רק למקום לרכישת ידע והשכלה ואילו על החיים ילמדו החוויות שמחוץ לכתליו , יש לזמן למידה על  מצבי החיים השונים וההתפתחות בתוך בית-הספר.

# data[].attributes.body
יש דרישות שלא ניתן ללמד בבית הספר - כגון ניסיון בתחום מסויים או ידע בתחומים שונים.
למרות שידע בתחומים שונים - כדאי שבתי הספר ישקלו ללמד מה שיעזור לתלמיד למצוא עבודה ולהיות מועיל. לא בהכרח שכל המקצועות הנלמדים כיום לבגרות הם נצרכים.
וכמובן שתוך כדי לימוד המקצוע - על המורה לעזור לתלמיד לפתח את הכישורים כגון - השקעה. חריצות. עמידה בזמנים, מסירות, עמידה בקשיים, ביטחון עצמי, סדר בעבודה, דרך ארץ וכו - לא כל אלו מפורסמים בלוח דרושים - אבל הם בהחלט נמדדים כשאדם בא לראיון עבודה.

# data[].attributes.body
היום יותר מתמיד ברור שהוראה איכותית היא הוראה שמתעדפת פיתוח כישורים ומיומנויות (זאת בניגוד לגישה שרווחה בעבר והדגישה העברת ידע - הוראה "מסרנית").
הסיבה לכך היא שכמות הידע  מכפילה את עצמה בקצב הולך וגובר ומכאן שסביר שעד שהתלמיד יסיים את לימודיו הפורמליים ה"חומר שלמד" לא יהיה רלוונטי. הניווט בתוככי הרשת מזמן מחד סביבה עתירת ידע ומאידך סביבה שמקשה על מציאת מידע רלוונטי ואיכותי. לשם שימוש מושכל ופורה במשאב בלתי נדלה זה דרושים יסודות איתנים היצוקים קודם כל ממיומנויות וכישורים - הבנת הנקרא, הפרדה בין עיקר לתפל, גישה לשפות זרות ונכונות ללמידה עצמאית.
האם בית הספר מסוגל לספק את הסחורה? בעיני כן. המפתח הוא מורים איכותיים, פתיחת עולם החינוך לתחרות ועדכון דרישות ההסמכה של משרד החינוך (מיצבים/בגרויות).

# data[].attributes.headline
 מוחמד אבו ג'עפר             במודעות דרושים נדרש מאנשים מיומנויות כמו עבודת צוות, תקשורת מילולית, מודעות מסחרית כשזה רלוונטי, ניתוח ומחקר, מצוינות ונחישות, תקשורת בכתב וניהול זמן ועוד. אני כמורה כל הזמן עובד על פיתוח המקצועי, האישי והבין אישי. עבורי ההשקעה בעצמי תוביל להצלחה האישית שלי וכמובן שזה ישתקף בהצלחתם של התלמידים שלי.  הכוונה בהצלחה בחיים, וכמובן הצלחה בלימודים. כמעט בכל יחידת הוראה מכניס מיומנות אחת או יותר. במהלך השיעורים מנסה לשלב את המיומנויות (מיומנויות למידה, העצמה אישית, חברתית). לגבי הבית ספר ורוב בתי בספר לפי דעתי הדגש הוא על סיום 12 שנות לימוד ו/או תעודת בגרות. דבר המרחיק את הבית ספר קצת מהעולם "האמיתי". אוכל להבין שישנם דרישות מסוימות של משרד החינוך מבתי הספר,  דבר המוביל את המורה לקחת אחריות אישית על עניין הכנסת מיומניות מסוגיהן אל תוך השיעורים שלו.      

# data[].attributes.subject
 מוחמד אבו ג'עפר             במודעות דרושים נדרש מאנשים מיומנויות כמו עבודת צוות, תקשורת מילולית, מודעות מסחרית כשזה רלוונטי, ניתוח ומחקר, מצוינות ונחישות, תקשורת בכתב וניהול זמן ועוד. אני כמורה כל הזמן עובד על פיתוח המקצועי, האישי והבין אישי. עבורי ההשקעה בעצמי תוביל להצלחה האישית שלי וכמובן שזה ישתקף בהצלחתם של התלמידים שלי.  הכוונה בהצלחה בחיים, וכמובן הצלחה בלימודים. כמעט בכל יחידת הוראה מכניס מיומנות אחת או יותר. במהלך השיעורים מנסה לשלב את המיומנויות (מיומנויות למידה, העצמה אישית, חברתית). לגבי הבית ספר ורוב בתי בספר לפי דעתי הדגש הוא על סיום 12 שנות לימוד ו/או תעודת בגרות. דבר המרחיק את הבית ספר קצת מהעולם "האמיתי". אוכל להבין שישנם דרישות מסוימות של משרד החינוך מבתי הספר,  דבר המוביל את המורה לקחת אחריות אישית על עניין הכנסת מיומניות מסוגיהן אל תוך השיעורים שלו.      

# data[].attributes.headline
אלכסנדרה גולצמן

# data[].attributes.subject
אלכסנדרה גולצמן

# data[].attributes.body
חינוך הוא מערכת שמרנית מאוד, וכל התקדמות כאן איטית. אך עד כה לא הצלחנו להתרחק מהגישה המשמעתית, וכאן עלינו לשנות לא רק את הנלמד, אלא גם כיצד. באשר לבחינות, משימות מעשיות, עבודת מעבדה - כל זה חשוב מאוד, אך יש צורך לשנות את אופי הערכת תוצאות הסטודנטים. על המורה להיות מומחה לעזור לאנשים ללמוד. במקביל, התלמידים קוראים באופן עצמאי, לומדים כמה עובדות, וכשהם מגיעים לשיעור, הם שיטתיים את הידע שנצבר ומגבשים אותם. התפקיד החדש של המורה: זהו ארגון העבודה העצמאית של התלמידים בבית ובכיתה

# data[].attributes.body
פיתוח מיומנויות חברתיות וכישורים אישיים, מאפשר למורה לראות את תוצרי התלמידים, לתת משוב ולהעריך אותם.

לדעתי , בכל בית ספר, המורות והמורים , נדרשים לרכוש ידע על מיומנויות ועל הדרכים והשיטות המועילות ביותר על מנת לסייע לתלמידים לפתח אותן , להתנסות בהן ולתרגל אותן, כתלמיד אחד וכתלמידים בקבוצות.

כמורה, אני צריכה לפתח מיומנויות קוגניטיביות, מיומנויות תוך אישיות ובין אישיות, רגשיות וחברתיות וגופניות.

בית הספר מקום לביטוי והצגת המידע או הידע בדרכים מגוונות, מקום לעבודה בקבוצות תוך כדי למידה , בעזרת מגוון דרכים שבאמצעותן נוכל לזהות בעיות ולהבין אותן ולפתור אותן. בית הספר מקום ללמידה מקוונת ויישום משימות אוריינות מקוונות, בשיתוף עם בתי ספר אחרים, להשגת מטרות משותפות.

הילד כתלמיד הולך ללמוד בבית הספר, רוכש מיומנויות ומכשיר את עצמו לקראת המקום שיתפוס לאחר מכן בחברה, כי המיומנויות והכישורים שרוכשים מבתי הספר , מעלות את רמת הבשלות הנפשית, הגופנית והקוגניטיבית שלו.

# data[].attributes.body
בית ספר הוא כלי נרחב לפיתוח כל מיני מיומנויות לתלמיד ולמורה.
הסביבה של בית הספר היא סביבה מגוונות בתחומיה השונים.
קודם כל הפן החברתי בבית ספר מאוד מפותח. התלמיד לומד להסתדר עם אנשים שונים בדעותיהם ובמחשבותיהם, בתכונות שלהם וברצונות שלהם. האינטראקציה עם הרבה אנשים שונים מעלה את המיומנות הבין אישיות.
עוד מיומנויות חשובה שיש לתלמיד הוא דיבור עם המורים. המורים הם סוג של סמכות והתלמיד צריך ללמוד לרכוש את המיומנויות תקשורת עם אדם הנמצא מעליך- איך לדבר בכבוד ואיך לגרום שתקבל את הצרכים שלך מאדם בעל סמכות.
אך כמובן לא רק לומדים מיומנויות בין אישית. כל  הלמידה היא למידה של חומר "מקצועי" שחשוב כמו שפות ומתמטיקה ומדעים ועוד.
אך לצד לימוד חומר התלמיד לומד לעמוד בלוחות זמנים של עבודה. אם העבודה היא עם צוות תלמידים התלמיד גם לומד להתנהל בצוות עובד

# data[].attributes.headline
מוחמד טואלבה

# data[].attributes.subject
מוחמד טואלבה

# data[].attributes.body
האני מאמין שלי הוא: מורה טוב הוא מורה לחיים.
לפי דעתי, מורה טוב הוא מורה המעניק לתלמידיו את הכלים להתמודד ולהשתלב בחיי היום יום הן מבחינה לימודית (קוגניטיבית) והן מבחינה חברתית.
נוסף על כך, מורה טוב יכול לסייע לתלמידיו לקלוט מידע, להפנים ידע ואף להשתמש בו באופן יעיל ואפקטיבי בהקשרים שונים.
אני סבור שתפקידו של המורה הוא לפתח מיומנויות וכישורים אצל התלמידים בבית הספר.
יחסי אנוש הם תכונה חשובה מאוד שצריכה להיות אצל מורים. לדעת איך לקיים שיחות ולנהל דיון פורה עם חברי הצוות, התלמידים והוריהם תכונה שלצערי הרב לא נמצאת הרבה בימינו.
מורים חייבים לצאת מנקודת הנחה של "תן כבוד - קבל כבוד". אי אפשר להתנשא על התלמידים ובתמורה לצפות ליחס טוב מהם.
לכן כדי שנוכל לקבל את המורים האלה, משרד החינוך חייב להעלות את תנאי הקבלה למורים ועל המוסדות להשכלה גבוהה להשקיע יותר בהכשרת מורים.

# data[].attributes.body
כמורה לפיזיקה אני רואה את התפקיד שלי קודם כל כאחראי על פיתוח חשיבה והקניית מיומנויות. אני אף מדגיש לתלמידים שלי כבר בשיעור הראשון, שאנחנו לא קורס לבגרות, אלא "תלמידי פיזיקה!" כלומר הבגרות איננה מטרת העל אצלי, אלא הבנת הפיזיקה. התלמידים ידברו פיזיקה ויקבלו כלים שיאפשרו להם להתמודד עם מגוון בעיות בהווה ובעתיד וכפועל יוצא גם עם בחינת הבגרות בהצלחה מרובה. החשיבה והמיומנויות שעליהם אני עובד במהלך השיעורים משרתים את התלמידים גם במקצועות נוספים וללא ספק נותנים להם כלים חשובים להתמודדויות עתידיות (בצבא, בלימודים גבוהים ובחיים בכלל). אז התשובה לשאלה היא שללא ספק צריך להשקיע במידה רבה מאוד בפיתוח מיומנויות וכישורים.

# data[].attributes.body
בית הספר הוא אחד מהמעגלים המרכזיים בחייו של התלמיד , וככזה הוא אחראי לצייד/ללמד/לפתח מיומנויות וכישורים אצל התלמיד , כאלו שיעזרו לו במימוש עצמי ומימוש הפוטנציאל שבו בהווה ובעתיד . אני חושבת שעידן הקורונה העצים את הצורך אצלנו ואצל תלמידנו במיומנויות וכישוריים טכנולוגיים אך גם בצורך בפיתוח אחריות, אמינות , משמעת עצמית וכו'. ובכך רק חיזק את הטיעון שאכן בית הספר צריך לפתח מיומנויות וכישורים אלו כדי למקסם אצל כל תלמיד את מימוש הפוטנציאל להתפתחות אישית בכל התחומים.

מיומנויות וכישורים ניתן לפתח במידה רבה יחד עם הוראת התכנים , אך כדי שזה יהיה אפקטיבי , מעמיק ובעל ערך  ולא מלאכותי ( הוראות חדשות ותוכניות חדשות השכם וערב) ונקודתי , יש צורך במהפך חינוכי בכל שכבות הגיל, תוכניות פדגוגיות המשלבות תכנים ומיומנויות  מגיל הגן והלאה .

# data[].attributes.body
מעיון במודעות הדרושים, יש קודם כל דרישה מקצועית ופירוט ההכשרה הנדרשת לתפקיד. אח"כ יש פירוט, לעיתים בצורה עקיפה ולאו דווקא באופן ישיר ומפורש, על תכונות אופי. התכונה הבולטת ביותר הנדרשת היא יחסי אנוש. זה בא לידי ביטוי כשמתארים ארגון כמשפחתי, כשמחפשים עובד לצוות צעיר ודינמי וכו.
האם קיבלתי את הכישורים הללו בבה"ס? אני מניחה שאת היסודות לכך כן קיבלתי מבה"ס שבו למדתי. אמנם הכשרה מקצועית קיבלתי באוניברסיטה, אך הבסיס הוא מבה"ס. לגבי יחסי אנוש, בה"ס כן מעודד עבודה בקבוצות, צריך להסתדר בחברה ולנהל אינטראקציה חברתית.
עם זאת, עיקר הלמידה וההתנסות היא לא בבה"ס.
לדעתי בה"ס הוא מקום חשוב ביותר לפיתוח הכישורים הללו ואני חושבת שנעשים מאמצים, היום יותר מאשר בעבר,  כדי לפתח כישורים של עבודת צוות, מנהיגות, יחסי אנוש. כמובן שיש מקום לשיפור, יחד עם זאת, עד שילד לא יתנסה בעצמו, או יידרש למיומנות כזו או אחרת שתשרת אותו, הוא לא באמת יבין האם הוא טוב בה או האם צריך לשפר אותה ואיך הוא משפר אותה. כשהילד מבין שהוא צריך להשתפר, כבר אין לו מסגרת תומכת שתלווה אותו בלמידה. לכן לדעתי כדי לשפר מיומנויות, לא מספיק ללמד, אלא חייבים לתת לילדים להתנסות, כדי שתהיה הזדמנות לבה"ס להערכה מעצבת. אם זה בתחום המקצועי ואם זה בתחום הבין-אישי.

# data[].attributes.headline
פאטמה מחאמיד 

# data[].attributes.subject
פאטמה מחאמיד 

# data[].attributes.body
לפי דעתי חשוב מאוד לפתח כישורים ומיומנויות בבית הספר הן למורה והן לתלמיד. בית הספר הינו ארגון חינוכי לפני היותו ארגון לימודי . אפשר ללמוד מהתלמידים הרבה דברים חדשים לכן אם נפתח מיומנויות אצל התלמיד זה יחזור בתועלת לבית הספר ולמורים עצמם, חשוב מאוד לתת התלמדים את הכלים כדי לחשוב מחוץ לקופסה וללמד אותם איך ללמוד, לחקור וגלות את העולם, זה יגרום לנו ליצור דור של אנשים שיותר מפותחים לעולם , יותר עצמאיים וייחודיים.

# data[].attributes.body
בעיניי בית הספר הוא מקום לפיתוח מיומנויות וכישורים עבור המורים וגם
עבור התלמידים:
עבור המורים- תרבות בית ספרית המנחילה מיומנויות כגון: עבודה בצוות, שיתוף, חידוש בתכני ההוראה ,קבלת החלטות משותפת, מאפשרות למורי צוות ביהס לרכוש ולחזק מיומנויות אלו תוך כדי עבודה. בנוסף, בי"ס אשר מזמן למוריו השתלמויות הכוללות מיומנות הוראה חדשניות, שימוש בטכנולוגיה עכשוית וכו' גם כן מאפשרים הטמעת מיומנויות דידקטיות אצל המורים.
לגבי התלמידים- כל שיעור שמתקיים בביהס מהווה פלטפורמה מתאימה להקניה וחיזוק מיומנויות למידה כגון: למידה עצמאית, עבודת צוות, שאילת שאלות, דיבור בציבור וכו, וכמו כן, מיומנויות שהן בעצם כישורי חיים כגון:  ניהול זמן, קבלת אחריות להכנת מטלות, מסירות בביצוע משימה, שאיפה למצויינות ועוד.
לפיכך, בית ספר שעוניין לקדם את ציוותו ותלמידיו ולהוסיף להם משמעויות מעבר לחומר לימודי, חייב לשים לו למטרה לפתח מיומנויות אלו בשתי האוכלוסיות המוזכרות.

# data[].attributes.body
אני רואה את בית הספר כמקום שבו התלמידים מלווים את רוב זמנם ולכן חשוב מאוד שהתלמידים במהלך זמנם בבית הספר ויפתחו מיוניונות וכישורים רלוונטים לחיי היום יום שלהם וכמובן יחשפו אותם לתכנים שונים ומגוונים בהם יכולו לפתח את כישוריבם ויכולתיהם ויוכלו להשתמש בכישורים אלה בהווה בעתיד.
כמו כן חלק מהכישורים חייבים להיות מגוונים כמו פיתוח כישורים חברתיים ע"י פעיליות שונות גם במרחב הבית ספרי וגם החוץ בית ספרי , פחות שעות בהם התלמידים יושבים על כיסא והתלידים פאסיבים , לא ניתן לפתח לשפר מימניות רק בישיבה יותר ה-90 אחוז מהזמן התלמידים יושבים בכיסא ונדרשים לא לזוז כשבעצם ניתן ללמוד כל כך הרבה דרך תנועה, דרך התבוננות סביב , דרך החקר .  הלמידה בבבית הספר כיום מאוד לחוצה בזמן יש תמיד להספיק ללמד את החומר ולא ללמד את התלמיד ללמוד וחבל!

# data[].attributes.body
לדעתי אחד הדברים הכי חשוב שבית הספר חייב להשקיע ולשים בסולם העדיפות הוא פיתוח מיומנויות וכישורים , מיומנויות וכישורים נדרשים למורה במציאות העכשווית של עולם משתנה. כי אתגר החינוך הוא משתנה , ולא כפי שהיינו שנה ראשונה במערכת החינוך אז חשוב מאוד שגם המורה ישתנה בהתאם. תלמידים היום הם אכן דומים חיצונית לתלמידי העבר אך למעשה יש שינויים במספר רב של היבטים, ועל מנת להתאים את עצמינו לשינוי הזה יש לבחון ראשית מה השתנה אצל התלמידים ובסביבתם. ולפתח מיומנויות וכישורים בהתאם

# data[].attributes.headline
הילה שחר חבצלת

# data[].attributes.subject
הילה שחר חבצלת

# data[].attributes.body
לדעתי, אחד התפקידים העיקריים של בית הספר צריך להיות פיתוח מיומנויות וכישורים כפי שמפורט בלוח הדרושים ובמצגת. בתקופה זו קיימים גורמים מתערבים רבים בהתפתחות וחינוך של ילדינו. במשפחה ממוצעת שני ההורים עובדים לא מעט שעות והילדים מוצאים עצמם עצמאיים וברוב המקרים בוחרים להשתמש במסכים וכדומה. כמו כן, התלמידים מבלים את רוב שעות היום שלהם בבית הספר. ולכן חייב להיות איזון בין השניים- הבסיס לחינוך לערכים ופיתוח מיומנויות מתחיל בבית אך חייב להיות מחוזק ומועצם בבית הספר. בעולמנו היום, הידע נגיש במיוחד לתלמידים, לרוב, הם יכולים להגיע אליו בקלות בעצמם, לעיתים גם ביתר קלות ממבוגרים. תפקידנו להקנות להם מיומנויות מגוונות שייתנו להם כלים להתמודד עם הידע, להתמקד בעיקר ולא בתפל, להיות ביקורתיים ועוד. מעבר לכך, הערכים והיכולות הבינאישיות כלל לא פחותות מהצורך בידע. אם נפתח אצלם את אלה הם יגיעו לעולם המבוגרים מוכנים יותר, חזקים ומסתגלים יותר, גמישים ויוכלו להצליח בפתרון בעיות שונות ומגוונות. הרווחה הרגשית נפשית שלהם קודמת לכל בעיני בעולם הישגי של ימנו. כשיהיה בסיס טוב בתחום זה הם יוכלו לצמוח גם בתחומים נוספים.

# data[].attributes.body
בית ספר שלא מפתח מיומנויות וכישורים בעיני כושל בתפקידו.
עלינו לצייד את תלמידנו בחדוות הלמידה תוך סקרנות, ולא בגלל ציון. אולי ייקבל ציון 100 בקורס כי התלמיד טוב בלשנן, לענות בדיוק כפי שמצפים ממנו אך כשיגיע משהו חדש - הוא לא יידע להתמודד איתו אם לא ניתן לו את המיומנות והכישורים לעשות זאת.  אני חושבת שיש לנו הזכות וגם החובה להביא את התלמידים שלנו למקום טוב יותר ולהפוך אותם לאנשים שיש להם את כל הכלים, היכולות והאפשרויות להיות אנשים מועילים (לעצמם ולסביבתם), יעילים ואכפתיים.  לצערי, בתי הספר כושלים בענייין זה כי הם הופכים את הלמידה "לבית חרושת של ציונים", לא מעט הפעמים שתלמיד מיד אחרי המבחן שוכח את כל מה שהוא למד (גם לי זה קרה ועדיין קורה) ולא מרגיש נתרם וברור שלא יוכל לתרום בהמשך.
חשוב לי לציין שבית הספר לא יכול להיות הגורם היחיד, אלא חייב להיות שיתוף פעולה עם : הורי התלמיד (וסביבתו), התלמיד והמורה לא תמיד שיתוף פעולה זה קיים.

# data[].attributes.body
בעיניי בהחלט יש מקום לרכישת מיומנויות לחיים עצמם ולא בהכרח רק לשוק העבודה.
עלינו לשאוף להכשיר אנשים ואזרחים, ולא עובדים או צרכנים למשל.
מיומנויות חיים כלליות יסייעו גם בתפקוד בעבודה, אולם לדעתי בבית הספר יש מקום שאחר כך לא חוזר, ורצוי להקדיש גם זמן לדברים שאחר כך לא יהיה להם זמן. חשוב גם לזכור שמדובר בילדים ושאלו השנים האחרונות שלהם לפני הכניסה לעולם המבוגרים, אז כדאי לנצל את הזמן שנותר וגם לאפשר להם הנאה, סקרנות ועניין, שלצערנו אובדים הרבה פעמים ב"חיים האמיתיים".

# data[].attributes.headline
אחמד אגבאריה

# data[].attributes.subject
אחמד אגבאריה

# data[].attributes.body
אני מאוד מאמין שצריך לחשוף את התלמידים לכשרונות רבים בגילאים קטנים מכמה סיבות:
1- חשיפת התלמידים למיומניות וכישורים שונים עשויה לגלות את הגאונות שבנו בגיל מוקדם יותר ואז אפשר לגדל את הכישרון הזה בעודנו צעירים יותר ולכוונו בהדרכה מושכלת כדי להעצימו ובכדי שיצליח.
2- אפשר ללמוד מהתלמידים הרבה דברים חדשים\מעניינים...כאשר חושפים אותם למיומנויות שונים (Win-Win)
3- גידול והעצמת כישורים ומיומנויות בלימודים עוזר להם אח"כ באקדמיה, או בכל תחום בחיים (משפחה, חברים, חברה…) ובחיים התעסוקתיים.

אני עוד מאמין בשיטת: לעודד "תלמידים חוקרים ולא משננים" , "תלמידים ששואלים הרבה למה אני עושה ופחות איך אני עושה" , "תלמידים אשר יודעים להכליל ולא תלמידים אשר מקבל הכל אפוי ומוכן"...

הדבר מאוד קשה וכרוך בהרבה מאוד מאמץ מכל הגורמים של מערכת החינוך: צריך הרבה שעות,  תקציב, מורים מיוחדים לכל כישרון? או הכשרת מורים? האם זה אפשרי בכלל?

# data[].attributes.body
יש משהו שמרתיע אותי בראייה של בית ספר כמקום שאמור להכין את התלמידים אל שוק העבודה, או כפי שנהוג לומר, להכין ל"חיים האמיתיים".
אולי, משום שראייה זו זונחת את העיקר בעיניי במלאכת החינוך, והיא ההתמקדות בעכשיו וביעדים מותאמים למקום שבו התלמידים נמצאים כעת. העולם האמיתי של הילדים הוא עולם הילדות, ולא עולם שוק העבודה.
מדובר בתפיסת עולם חינוכית פילוסופית שונה. אני כן יכולה להבין הצבת מטרות על כגון פיתוח מיומנויות חברתיות. אבל מטרות על אלו אמורות להיות: 1. כאלו שלא ממוקדות רק בהכנה לשוק העבודה, כי תפיסת העולם של אדם כיצור עובד ומפרנס היא בעיני צרה ומצערת. האדם הוא ישות רחבה שעולמה כולל חברות, קשרי אנוש, אומנות, יצירה, למידה וכו'. 2. כאלו שניתן "להוריד" אותן לפרקטיקות מותאמות גיל, להבדיל מלנסות לבגר ילדים קטנים טרם עת.
מכיוון שמיומנויות של יחסי אנוש, מוטיבציה, אחריות, עצמאות וכו' הם חשובים בעיני לא רק עבור השתלבות בשוק העבודה אלא גם למכלול מימוש הפוטנציאל האנושי, אני מאמינה שנכון לשם אותם כמטרות על בחינוך. אני לא חושבת שבתוכניות הלימודים יש דגש או התייחסות כנה ורצינית כיצד משיגים מיומנויות אלו.

# data[].attributes.body
מאחר וביה"ס הוא מקום בו התלמידים שוהים שעות רבות, הייתי מצפה שיהווה מקום מרכזי לפיתוח הכישורים והמיומנויות. לדעתי, הפוטנציאל המלא של אידיאל זה מתפספס תחת לחץ ההספקים לקראת הבגרות.
ניתן לומר שישנם מיומנויות הנרכשות בביה"ס כמו עמידה בלוח זמנים, רכישת ידע ומיומנויות חברתיות שונות. עם זאת, ברור כי אם לא היינו עומדים תחת לחצי הזמן להספקים עבור הבגרות, היינו משפרים את המיומנויות בקרב כל תלמיד ותלמיד בצורה אפקטיבית יותר.

# data[].attributes.body
אחת המטרות המרכזיות שרוב בתי הספר שמות לנגד עיניהן היא סיום 12 שנות לימוד עם תעודת בגרות מלאה. על מנת להשיג זאת, לטעמי, בתי הספר זונחים את שיפור המיומנויות אשר יתרמו לבוגריהם לאחר בית הספר. אני מאמין כי כאשר בתי הספר ישימו דגש על כישורים אשר מפתחים את ההבנה כיצד ללמוד, ומהו העיקר והתפל בחומרי הלימוד, בתי הספר בנוסף יחסכו זמן של לימוד של חומרים "יבשים".

אני מאמין כי כלים אלו ואחרים אשר תורמים למיומנויות הבוגרים צריך לפתח מגיל צעיר. כאשר התלמידים מגיעים לתיכון כבר לחץ הבגרויות מכתיב את לוח הזמנים כדי להספיק ללמוד את חומרי הלימוד.

# data[].attributes.body
התלמיד נמצא רוב יומו בבית הספר ובית הספר בעיני הוא בית חינוך, עליו לחנך לערכים ולפתח כישורים ומיומנויות לתלמיד על מנת שיצליח להיות אזרח תורם במדינה לאחר שיצא מבית הספר, בבית הספר התלמיד לומד שימוש במיומנויות של חלוקת זמן, עריכת סדרי עדיפויות, עצמאות וחשיבה ביקרורתית. התמודדיות ותהליכים חברתיים וכו.. כל אלו מכשירים את התלמיד להיות אזרח פרודוקטיבי. התלמיד בבית הספר רוכש מיומנויות אלו במידה רבה כאשר אלו חלק ממטרותיו של בית הספר.

# data[].attributes.body
אני סבור שבית הספר צריך להיות אבן השואבת למתן כלים ומיומנות. הידע קים לכל, אנו מוצפים במידע אינסופי על כל דבר מתי שרק נרצה. לדוגמא, התקופה האחרונה לימדה אותנו כמה חשוב לפתח לומד עצמאי המסוגל להתמודד עם למידה מרחוק- מיומנות שבמידה והיתה קיימת לאורך כל שנות הלמידה היתה מקלה על הלמידה של התלמיד בפרט בתקופה זו ובכלל בחיים. בנוסף, כישורים חברתיים וכישורי חיים בתחומים שונים אלו דברים שקשה ללמד בפלטפורמה אחרת אלא בבית ספר- או במסגרת חברתי בלתי פורמלית אחרת.

# data[].attributes.body
במודעות ניתן לראות כישורים שונים והבולטים שבהן הם: עבודת צוות, עצמאות ויכולת למידה עצמאית, מוטיבציה, חריצות ויחסי אנוש טובים. לדעתי בית הספר אכן צריך לפתח מיומנויות וכישורים אלו כדי להכין את בוגריו לחיים עצמאיים ולהשלבות בשוק העבודה. עם זאת, אינני בטוחה שאת כולם (או אפילו את רובם) אכן יש באפשרות בתי הספר ללמד במסגרת האילוצים והמציאות היום יומית.

# data[].attributes.body
לפי דעתי פיתוח מיומנויות וכישורים היא המטרה העיקרית של ביה"ס. המיומנויות והכישורים הם הכלים שיעזרו לתלמידים "לשרוד" ולהתקדם בעולם "האמיתי". אני מאוד מתחבר למשפט "תן לאדם דג הוא ישבע ליום אחד, למד אותו לדוג הוא ישבע כל חייו". לא מספיק להעביר לתלמידים ידע אלא חשוב ללמד אותם איך לחקור, איך לגלות לבד. שיהיו עצמאיים. לתת להם כלים איך לנהל זמן נכון, לעבוד בצוות וכו'