# data[].attributes.attachment_caption
Кліматичні пояси Землі за класифікацією Алісова Б. П.

# data[].attributes.headline
Магаляс Дмитро Кліматичний пояс 

# data[].attributes.subject
Магаляс Дмитро Кліматичний пояс 

# data[].attributes.body
На земній кулі залежно від розподілу сонячного тепла й основних типів повітряних мас за класифікацією радянського кліматолога Алісова Бориса Павловича виділяють 7 основних і 6 перехідних кліматичних поясів. В області екватора розташований екваторіальний кліматичний пояс, біля північного і південного тропіків розташовані два тропічні пояси, у помірних широтах — два помірні, біля полюсів — полярні: арктичний і антарктичний. Назви поясів дані за їхнім географічним положенням. У кожному основному поясі клімат визначає насамперед повітряна маса. Між основними кліматичними поясами розташовані перехідні пояси: два субекваторіальні, два субтропічні, субарктичний і субантарктичний. Вони характеризуються зміною повітряних мас, які приходять із сусідніх основних кліматичних поясів залежно від сезонів року. Так, у північному субтропічному поясі влітку панують тропічні повітряні маси, а взимку — помірні.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про Північну Америку.             

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про Північну Америку.             

# data[].attributes.body
За різними оцінками, вік Північної Америки становить від 1 до 1,5 мільярда років.  Археологи припускають, що предки сучасних людей вперше з’явилися на північноамериканських просторах, перебравшись сюди з Азії приблизно 15 тисяч років тому. Колись Північна  Америка була з'єднана з Євразією перешийком. Першим європейцем, що дістався сюди, був знаменитий першовідкривач Христофор Колумб. Географ Герард Меркатор — перший географ, який створив мапу Північної Америки. Сталося це в 1539 році.  Свою назву цей континент отримав на честь мореплавця Амеріго Веспуччі. Певна частина материка, а саме близько 20%, належать островам. У Північній Америці немає жодної країни, позбавленої виходу до моря чи океану. Найпівнічнішою точкою Північноамериканського материка є острів Гренландія, до речі, найбільший у світі. Втім, до цього материка він відноситься тільки географічно, але не політично.  На цьому континенті розташований Великий каньйон, найбільший каньйон на Землі. На  території  материка знаходяться дві тектонічні плити, які спричиняють часті землетруси.

https://tsikavi-fakty.com.ua/tsikavi-fakty-pro-pivnichnu-ameryku/

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про станцію академіка Вернадського.     

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про станцію академіка Вернадського.     

# data[].attributes.body
До 1996 ця станція називалась «Фарадей». Заснована у 1953 році як британська станція, а в 6 лютого 1996 року була придбана Україною за символічну ціну в один фунт стерлінгів у Британії. На “Вернадському”, за 15 тисяч кілометрів від України, торік було створено найсучаснішу українську метеостанцію. Свою нинішню назву – «Академік Вернадський» – українська станція отримала на  ім’я першого очільника Української академії наук, засновника вчення про біосферу та ноосферу. Цю назву було затверджено 12 грудня 1996 року.  Наша українська станція Вернадського знаходиться якраз під озоновою дірою, і вчені там займаються її активним дослідженням.. Щодня на станції науковці проводять біологічні, метеорологічні, геологічні та геофізичні дослідження.На "Вернадському" також відкрили кілька нових видів тварин і рослин.

Наразі до експедицій, які зимують на станції, входять 12 людей. Донедавна на станції працювали одні чоловіки. Лише в останню експедицію дозволили участь у ній жінок.

http://uac.gov.ua

# data[].attributes.headline
Демченко Ангеліна 7кл.

# data[].attributes.subject
Демченко Ангеліна 7кл.

# data[].attributes.body
Анди тягнуться вздовж узбережжя Тихого океану, від Карибського моря до архіпелагу Вогняна Земля, проходять через Колумбію, Венесуелу, Еквадор, Перу, Болівію, Чилі й Аргентину. Ширина системи 200—800 км, середня висота гір 3600 м.
Це молода гірська система, тут знаходиться велике число діючих вулканів, що становлять Андійський вулканічний пояс: Санґай, Пурасе, Котопахі, Льюльяйльяко (найвищий на Землі), дуже часті землетруси, на півдні системи численні льодовики. Межа вічних снігів становить від 600 м на півдні до 6300 м на півночі. Система багата природними ресурсами, у передгірських прогинах добуваються нафта та природний газ (особливо в північних та центральних районах), також тут добуваються руди кольорових металів.
По Андах проходить міжокеанічний вододіл, в них беруть початок витоки та багато приток Амазонки, притоки Ориноко, Парагваю, Парани, Магдалени, а також річки Патагонії. На західних схилах починаються річки басейну Тихого океану, здебільшого короткі. В Андах також знаходиться велике високогірне озеро Тітікака та багато менших озер. Для рослинності характерна висотна поясність

# data[].attributes.attachment_caption
В основі материка лежать дві великі тектонічні структури - давня Південноамериканська платформа та пояс альпійської складчастості, який примикає до неї із заход

# data[].attributes.headline
Сердюченко Артем" Тема: тектонічні структури Південної Америки"

# data[].attributes.subject
Сердюченко Артем" Тема: тектонічні структури Південної Америки"

# data[].attributes.attachment_caption
Амазонка-басейн найбільшої ріки в світі, разом з усіма її протоками, займає близько 40 % Американського континенту. 

# data[].attributes.headline
Сердюченко Артем "Унікальний  об'єкт Південної Америки"

# data[].attributes.subject
Сердюченко Артем "Унікальний  об'єкт Південної Америки"

# data[].attributes.headline
Попеску Катерина 7 клас.                                Висотні пояси Анд              

# data[].attributes.subject
Попеску Катерина 7 клас.                                Висотні пояси Анд              

# data[].attributes.body
В Андах характерна висотна поясність ландшафтів

Нижчий пояс гір, який називають „жарка земля”, простягається до висоти 1200-1500 м над рівнем моря. Його займають вологі екваторіальні ліси. Вище, до 2800 м, гірські вічнозелені ліси з деревоподібних папоротей, бамбуків, хінного дерева, кущів коки.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                        «Повідомлення про процеси ерозії, створення ярів та барханів»                                  

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                        «Повідомлення про процеси ерозії, створення ярів та барханів»                                  

# data[].attributes.body
Рельєф - це сукупність всіх нерівностей земної поверхні, різних за походженням, формою, розмірами. Термін ерозія походить від лат. erosiо – роз’їдання. Ерозія земель - природний процес. У результаті водної ерозії утворюються яри, балки, річкові долини тощо. Водна ерозія спричиняє розмив ґрунтів та крихких порід потоками води, стікаючих зі схилів під час проливних дощів або танення снігу. Яри  часто з’являються в процесі водної ерозії.  Вони - справжнє лихо для сільського господарства. Розбиваючи поля на дрібні ділянки, вони ускладнюють їхню обробку. У розвитку ярів, виділяють чотири стадії: 1) вимоїни;   2) врізання висячого яру вершиною (збільшення довжини) та зростання глибини;   3) вироблення профілю рівноваги; 4) спокійний розвиток та його затухання. Яри поширені в лісостеповій, степовій зонах.  Бархани — це ознака пустелі,  рухливі піщані пагорби, сформовані вітром, як правило, не мають рослинності. У пустелях, на берегах морів і великих річок вітер легко підхоплює хмари піску і забирає геть.. Там, де такі вітри дмуть часто, купи піску ростуть. Виходять витягнуті уздовж вітру насипу. З того боку, звідки дме вітер, він робить їх схили пологими, з протилежного боку вони крутіші, обривисті.  Щорічно у світі піддається опустелюванню 5-7 млн. га продуктивних земель. Частота і суворість посушливих років зростає  на рівнинах Південної  Америки.

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.body
Оскільки материк простягується більше на південь, то природні зони майже широтно змінюються в цьому ж напрямку: екваторіальні ліси, савани, степи, напівпустелі та пустелі

# data[].attributes.attachment_caption
Зовнішній вигляд яру. Тернопільський район, Україна

# data[].attributes.headline
Магаляс Дмитро Яроутворення

# data[].attributes.subject
Магаляс Дмитро Яроутворення

# data[].attributes.body
Яроутворення — процес утворення яру.  Цей фізико-географічний процес поширений на територіях населених пунктів України та світу.
Основні чинники розвитку яру[ред. | ред. код]

наявність порід, що легко розмиваються,

тип ґрунту,

значна амплітуда коливань висот місцевості,

різноманітні пошкодження схилів і послаблення їх стійкості,

антропогенний вплив (спускання на схил стічних, аварійних вод, скидання снігу, знищенням рослинного покриву, розорювання, підрізання схилів, прокладання доріг, штучне зрошення, облаштування кар'єрів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Зовнішній_вигляд_яру

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                                Ла-Платська  низовина.                                                                                            Тектонічна структура і рельєф.              

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                                Ла-Платська  низовина.                                                                                            Тектонічна структура і рельєф.              

# data[].attributes.body
Ла-Платська низовина за тектонічною структурою відповідає синеклізі передгірного прогину, а в рельєфному відношенні являє собою плоску заболочену низовинну алювіальну рівнину. Проте вона не є однорідною. У північній частині на поверхні переважають піщані відклади і навіть поширені горбисто-дюнні форми рельєфу. У південній частині поверхня рівнин прикрита лесоподібними суглинками, що обумовило розвиток просадочних форм рельєфу.

Ла-Пла́тська низовина́ — велика і простора низовина в Південній Америці, долина річки Ла-Плата. Охоплює територію таких країн, як Аргентина, Парагвай, Бразилія, Болівія та Уругвай.

На сході та півночі обмежена відрогами Бразильського плоскогір'я, на заході — горами Андами. На півдні та південному сході омивається водами Атлантичного океану. Поділяється на кілька частин. Північно-західна частина носить назву Гран-Чако, крайній південь називається Пампа.  По низовині протікають досить великі та повноводні річки Парана з притоками Уругвай, Парагвай, Ріо-Саладо. Велика частина низовини розорана під сільськогосподарські угіддя. На цих землях вирощують зернові та розводять велику рогату худобу. Найбільші міста, які знаходяться в низовині, це Монтевідео, Ла-Плата, Буенос-Айрес, Росаріо, Санта-Фе та Асунсьйон. Рослинність низовини переважно степова, також є субтропічні сухі ліси. Річна температурна амплітуда від 24 °C у січні,  до 11 °C  у липні. Річні опади: 600 мм.
https://www.wikiwand.com/uk; https://studfile.net/preview/9382983/page:3/

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про гори Анди.           

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про гори Анди.           

# data[].attributes.body
Величні гори Анди в Південної Америки -  це ніби окремий світ, який не схожий на жоден інший куточок на Землі. Молоді гори, які активно ростуть. Анди є першими у світі по довжині - понад 9000 кілометрів. Гори проходять через території 7 країн,  5 кліматичних поясів, від екваторіального до помірного. В Андах розташована найвища вершина за межами Азії, Аконкагуа (6980м). В Андах знаходиться найвищий вулкан Землі, Охос-дель-Саладо, що досягає висоти в 6893 метра над рівнем моря.  Таку ж назву має і найвисокогірніше озеро в світі, яке теж знаходиться в Андах й  розташоване на висоті 6390 метрів над рівнем моря. Воно покрито льодом круглий рік. Тут мешкають кондори, одні з найбільших у світі птахів, розмах крил яких досягає 3 метрів. Картопля, томати і тютюн вперше з’явилися на Землі саме в Андах, звідки згодом поширилися по всьому світу. Більше чверті всього кави у світі вирощується на схилах Анд, а також у передгір’ях. https://tsikavi-fakty.com.ua/tsikavi-fakty-pro-andy/

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про відкриття Америки       

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про відкриття Америки       

# data[].attributes.body
Колумб прибув до Америки 12 жовтня 1492 року на берег Сан-Сальвадору, де знайшов переселенців з міді. Тому він був переконаний, що прибув до Індії, що його так багато шукають, за що він дав цьому місцю ім'я Вест-Індії та його народу ім'я " індіанці ". Залежно від країни та чинної ідеологічної системи, цей день вшанування відкриття також часто називають гоночним днем, зустріччю двох світів, днем різноманітності, днем деколонізації, днем поваги та культурного розмаїття, днем Америки, день Колумба, день культур, день ідентичності та культурного різноманіття та день опору корінних жителів. Незважаючи на те, що його відзначили випадковістю, відкриття Америки мало важливе значення для історії. Америка тоді не була незаселеним континентом, але вона існувала від кочових племен до великих цивілізацій, таких як майя, Мексика та інки. Відкриття Америки стало результатом сукупності історичних обставин, а також стало поворотним моментом в історії людства. Наслідки відкриття Америки. Оприлюднення карти світу. Завоювання та колонізація американського континенту європейцями. Розвиток трансатлантичної економіки. Початок глобальної  інтеграції всього світу до універсальної історичної розповіді та інше.                                     https://uk.ninanelsonbooks.com/significado-de-descubrimiento-de-am-rica.

# data[].attributes.headline
Південна Америка   Магаляс Дмитро 

# data[].attributes.subject
Південна Америка   Магаляс Дмитро 

# data[].attributes.body
Назву «Америка» стосовно цього континенту вперше застосував Мартін Вальдземюллер, нанісши на свою карту латинський варіант імені Амеріго Веспуччі, який вперше припустив, що відкриті Христофором Колумбом землі не мають стосунку до Індії, тобто не є Вест-Індією, а є Новим Світом, невідомим до того європейцям.
Використані джерела: https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9F%D1%96%D0%B2%D0%B4%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D0%B0_%D0%90%D0%BC%D0%B5%D1%80%D0%B8%D0%BA%D0%B0

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про Гамбію.            

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                  Цікаві факти про Гамбію.            

# data[].attributes.body
Гамбія — це країна, розташована в самій західній точці Африки. Багато хто навіть не чули про існування такої країни. Банжул — столиця держави знаходиться на острові, в місці, де головна річка  країни Гамбія впадає у води Атлантики.  Гамбія має вихід до Атлантичного океану. Це найменша країна на материковій частині Африки.  Діола (джола) — народ Гамбії, який найдовше проживає в західній частині держави. Найбільша група в країні — народ мандинка.  Державною мовою є англійська в Гамбії. Однак населення більше розмовляє нігеро-конголезькими мовами.    Африканська країна Гамбія отримала незалежність від Великобританії в 1965 році. Система голосування в цій державі може здатися дуже дивною. У Гамбії голосують по – іншому. Громадяни кидають камені в кошики з портретами політиків, яким вони віддають свій голос. Ця унікальна у своєму роді система голосування з’явилася близько 60 років тому, щоб включити неграмотне населення у виборчий процес. На частку сільського господарства і рибальства припадає майже 60% валового внутрішнього продукту. Туризм також є дуже важливим сектором економіки. Він став найбільшим джерелом валютних надходжень країни, забезпечуючи близько 16% її ВВП. У промисловій сфері зайнято лише близько 10 000 чоловік.
https://tsikavi-fakty.com.ua/50-tsikavyh-faktiv-pro-gambiyu/

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про  екологічні   проблеми Африки.                

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                           Цікаві факти про  екологічні   проблеми Африки.                

# data[].attributes.body
Ще сто років тому Африку уявляли материком незайманої природи. Проте вже й тоді природа була значно змінена господарською діяльністю людини. На початку ж ХХІ ст. екологічні проблеми, які зароджувалися в часи грабіжницьких походів європейських колонізаторів, загострилися.  Із зміною природного середовища пов’язана проблема – зникнення багатьох видів рослин і тварин. Так, на острові Мадагаскар, де майже повністю знищено природні ліси, половина видів тварин і рослин уже зникла або перебуває під загрозою зникнення. А це стосується ендеміків, тобто видів, яких немає більше ніде на Землі. З часів колонізації материка тварини масового знищувалися під час полювання, що проводилося задля слонової кістки, рогів носорога, крокодилячої шкіри, шкір хижаків, страусових пер. Повністю були знищені білохвостий гну, зебра квагга, яка мала смужки тільки на шиї і морді, що водилися у Південній Африці. Кількість  інших тварин (слонів, носорогів, горил) значно скоротилася. Тривале колоніальне минуле та нераціональне використання природних ресурсів призвели до серйозного порушення рівноваги між компонентами природних комплексів. Тому в багатьох країнах Африки гостро постали проблеми охорони природи.                          https://student.kh.ua/ekologichni-problemi-afriki/

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.body
В Африці формуються природні зони екваторіального (вологих вічнозелених екваторіальних лісів), субекваторіального (перемінно-вологих листопадних лісів, саван і рідколісся), тропічного (тропічних напівпустель і пустель) і субтропічного (субтропічних твердолистяних вічнозелених лісів і чагарників) географічних поясів

# data[].attributes.headline
Войтов Артем.   Води суходолу материка Африка

# data[].attributes.subject
Войтов Артем.   Води суходолу материка Африка

# data[].attributes.body
Води в Африці розподіляються вкрай нерівномірно. Відмінною особливістю є чималий басейн внутрішнього стоку (третина площі материка), більше третини континенту взагалі не має стоку. Кліматичні умови в екваторіальному та субекваторіальному кліматичних поясах створили умови для формування тут найгустішої річкової системи. Тут випадає чимало опадів, вони стікають у струмочки, які зливаються й утворюють річки.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.                                            Цікаві факти про озеро Чад

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.                                            Цікаві факти про озеро Чад

# data[].attributes.body
До числа природних цікавинок африканського континенту належить незвичайне озеро Чад, яке розташовується на території цілих 4 африканських республік, а саме – на Чадскії  западині. Глибина водойми невелика: від 4 до 8 метрів на північному сході, найглибше місце – 11 метрів. У південно-східній частині озеро ще дрібніше – від 2 до 4 метрів.  Площа Чада періодично змінюється: приблизно 70 років тому в сезон дощів озеро розливалося, тоді його площа перевищувала 50 тис. кв. км, а в період посухи ставала не більше 10 тис. кв. км. Зараз же цифра набагато скромніша – не більше 1350 кв. км.   У Чад впадає кілька великих річок (Шарі, Комадугу-Йобе). Населення країн, на території яких розташовується водойму, поступово збільшується, через що зростає і водозабір з озера, ось чому воно зменшується в площі. Цікаво, що вода в Чаді різна: здебільшого солонувата, поблизу гирл впадають річок – прісна. На поверхні водної гладі знаходиться ряд плавучих островів.

# data[].attributes.headline
Магаляс Дмитро 7 класс 

# data[].attributes.subject
Магаляс Дмитро 7 класс 

# data[].attributes.body
Во́дні ресу́рси-це придатні для використання води Землі: річкові, озерні, морські, підземні, ґрунтові води, водосховища, лід гірських і полярних льодовиків, або всі води гідросфери.
Відомо, що 2/3 поверхні Землі вкрито водами Світового океану.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор.  Клімат Африки

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор.  Клімат Африки

# data[].attributes.body
Клімат материка обумовлений його положенням. Клімати відрізняються, головним чином, за кількістю і режимом опадів. Найбільша їх кількість припадає на екваторіальні райони: басейн річки Конго (Заїр) і узбережжя Гвінейської затоки - 2000-3000 мм за рік, а на схилах гір – до 9000 мм. На північ від 20° пн. ш. і на південь від 18° пд. ш. клімат Африки тропічний, у Північній півкулі пустельний, дуже сухий. У Сахарі кількість опадів зменшується до 100 мм і менше на рік; Східна Сахара - найсухіший район Африки (10-20 мм опадів на рік). На самому жаркому материку випадає щорічно сніг, а на вершині гори Кіліманджаро навіть є льодовики.

# data[].attributes.headline
войтов Артем

# data[].attributes.subject
войтов Артем

# data[].attributes.body
Історія дослідження Африки — історія відкриття географічних об'єктів та дослідження натуралістами й вченими природи Африки.
Також є силка на Вікіпедію де є цікава і корисна інформація https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%86%D1%81%D1%82%D0%BE%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%B4%D0%BE%D1%81%D0%BB%D1%96%D0%B4%D0%B6%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F_%D0%90%D1%84%D1%80%D0%B8%D0%BA%D0%B8

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор. Цікаві географічні факти про Африку.        

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор. Цікаві географічні факти про Африку.        

# data[].attributes.body
Є різні версії походження назви континенту, але найбільш вірогідною може бути інша: Афрам» європейці називали плем'я, що жило у Карфагена в III в. до н.е. «Ка» – латинський суфікс, що перекладається, як «країна», «земля». Згодом «землею афрів» стали називати увесь континент. Стародавні греки і римляни спочатку використовували термін “Африка” тільки до північної частини континенту. У перекладі з латини слово Африка означає “сонячний”, а з грецької Aphrike в перекладі означає «без холоду».  Африка – найбільш «центральний» материк світу, який перетинає одночасно нульовий меридіан і екватор. Африка - єдиний континент, що тягнеться від північних до південних субтропіків.  Африка – другий найсухіший континент після Австралії. Африка – найжаркіший континент світу.

# data[].attributes.attachment_caption
Європейська мапа Африки, 1570 рік

# data[].attributes.headline
Африка Магаляс Дмитро

# data[].attributes.subject
Африка Магаляс Дмитро

# data[].attributes.body
А́фрика — другий за площею і населенням материк у світі, після Євразії.  Загальна площа континенту становить понад 30,27 млн км², враховуючи прилеглі острови — він займає 5,9 % площі земної поверхні і 20,3 % площі суходолу[2][⇨]. Населення континенту, станом на 2020 рік, оцінюється майже в 1,3 млрд (понад 16 % населення світу)[3][4]. Населення Африки є наймолодшим серед усіх континентів; середній вік 2012 року становив 19,7, проти середньосвітового — 30,4[⇨]. Сучасна карта континенту — це велике різноманіття народів, народностей, їхніх традицій, вірувань, культур і мов[⇨].
Матерііал взятий тут: https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%90%D1%84%D1%80%D0%B8%D0%BA%D0%B0

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.body
Клімати́чні пояси́ — великі смуги земної поверхні, які виділяють за кліматичними умовами і які мають характер широтних поясів

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.body
Я знайшов відео про повітрянні маси
Хто хоче,  може переглянути, дуже цікаво!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Alterra. Територія iншого навчання

# data[].attributes.attachment_link.title
ПОГОДА: повітряні маси, клімат, тропосфера #географія

# data[].attributes.headline
Войтов Артем

# data[].attributes.subject
Войтов Артем

# data[].attributes.body
Пові́тряна ма́са — великий об'єм повітря в тропосфері з певними порівняно стабільними властивостями.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор. Коли з*явилися назви сучасних океанів

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор. Коли з*явилися назви сучасних океанів

# data[].attributes.body
Тихий океан так назвав Фернан Магеллан, коли в 1520 рухаючись від Вогненної Землі до Філіппінських островів він не зустрів жодної бурі на ньому.Атлантичний океан назвали за давньогрецьким міфом про Атланту, який тримає на своїх плечах небо. Вперше це термін зустрічається у Геродота в 5 столітті до н. е.
Індійський океан отримав свою назву через Індію, яка в давнину була широко відома. Вже в 4 столітті до н. е. Олександр Македонський називає його Індійським морем.
Північний Льодовитий океан отримав таку назву з початку 19 століття. До цього його називали Північний океан, Татарський океан, Льодовите море, Скіфський океан.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор. Коли з*явилися назви сучасних материків

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор. Коли з*явилися назви сучасних материків

# data[].attributes.body
Євразія виникла від двох слів: Європа та Азія. Першим його вжив Е. Зюсс у 1858 році. Слово Європа виникло в часи грецької культури (10-3 ст. до н. е.), пов'язаної з фінікійською царівною, яку викрав Зевс і відвіз на острів Кріт.Слово Азія походить від імені Асія (це була одна з німф), дружини Прометея.
Америка названа на честь флорентійського мореплавця і мандрівника Амеріго Веспуччі, який у 1503 році назвав її Новим Світом. Але в 1507 році вчений Вальдземюллер запропонував називати південний материк ім'ям мореплавця.Слово Африка спочатку отримало назву від фінікійців, які називали словом "афрі" людей, які проживали неподалік міста (приблизно 8 століття до н. е.). Після завоювання Тунісу (Карфаген) римлянами, вони цю провінцію стали називати Африкою. Трохи пізніше цією назвою стали називати весь континент.
Слово Австралія відбулося в перекладі з латинського "південний". Воно з'явилося у першій половині 17 століття.Слово Антарктида у перекладі з грецької означає "навпроти Півночі". Вперше його згадував ще Аристотель у 350 році до н. е. у своїй книзі "Метеорологіка". Вперше офіційну назву Антарктида материк отримав у 1890 році від картографа Д.Бартолом'ю.

# data[].attributes.headline
Географічні наслідки форми та рухів Землі

# data[].attributes.subject
Географічні наслідки форми та рухів Землі

# data[].attributes.body
форма планети, зміна дня і ночі, види часу і часові пояси, добові ритми у природі, виникнення сили Коріоліса; основні географічні наслідки руху Землі навколо Сонця: зміна пір року, пояси освітленості, річні ритми у природі.

ВОЙТОВ АРТЕМ 7КЛАС

# data[].attributes.body
Цікаві Факти про материки
1.)Материки разом з островами займають 29% суходолу, 149 млн км².
2.)Більша частина материків розташована в північній півкулі, де вони займають понад 100 млн км², майже 67% площі поверхні всього суходолу і 39% площі поверхні півкулі.
3.)Найвищий материк земної кулі — Антарктида. Її середня висота сягає 2,2 кілометрів над рівнем моря, що в 2,5 рази більше середньої висоти Азії.
4.)Самим небезпечним материком вважається Австралія. Так як вона відкололася від пра-континенту в незапам’ятні часи, тут збереглося безліч реліктових форм життя, часом дуже небезпечних.
5.)Найменш вивченим материком зі зрозумілих причин досі залишається Антарктида.

6.)Більше 10% всіх материків вкрите постійним льодовим покривом.

7.)Самим гористим материком є Євразія. На другому місці стоїть Південна Америка.

8.)Серед всіх континентів найбільше океанів дісталося Євразії — її береги омиваються 4 з них.

9.)На Антарктиду припадає 90 відсотків всього льоду на нашій планеті.

10.)Континенти не припиняють свого руху і в наш час. Так, береги Тихого океану віддаляються один від одного на кілька сантиметрів у рік.

# data[].attributes.headline
Демченко Віктор 7 клас. Карти материиків та океанів їх класифікація.

# data[].attributes.subject
Демченко Віктор 7 клас. Карти материиків та океанів їх класифікація.

# data[].attributes.body
За масштабом карти поділяються на три групи: дрібномасштабні, середньомасштабні та великомасштабні. За змістом виділяють три групи карт: загальногеографічні, тематичні та комплексні. За призначенням карти можуть бути навчальними, агрономічними, лісогосподарськими, військовими, туристичними тощо.

# data[].attributes.headline
Магаляс Дмитро 7 клас географія параграф 1

# data[].attributes.subject
Магаляс Дмитро 7 клас географія параграф 1

# data[].attributes.body
Географія материків та океанів вивчає природні ландшафти земної поверхні, планетарні (поясно-зональні) закономірності та місцеві умови їх виникнення, розвитку та поширення.

Більша частина поверхні Землі зайнята океанами (361 млн. км 2), тільки 29 % (149 млн. км 2) припадає на сушу — материки та острови. Усього на Землі 6 материків: Африка, Австралія, Антарктида, Північна Америка, Південна Америка, Євразія. Острови займають менш ніж 6 % поверхні Землі. Поблизу материків знаходяться материкові острови. Основою вулканічних островів є діючі та погаслі вулкани. Невеликі коралові острови містяться в районі розповсюдження коралів.
джерело: http://shkolyar.in.ua/scho-vyvchae-geografiya-materikiv-okeaniv7

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
На сьогодні в Україні проблема смітників - одна з найважливіших і найактуальніших серед проблем забруднення навколишнього середовища. Ця проблема настільки нагальна не тільки в Україні, а й у всьому світі, що навіть з'явився такий вислів" відходи беруть нас за горло".

У кожному людському помешканні утворюється величезна кількість непотрібних матеріалів та виробів, починаючи від старих газет та журналів, порожніх консервних банок, пляшок, харчових відходів, обгорток та упаковок, закінчуючи битим посудом, зношеним одягом та поламаною побутовою чи офісною технікою. Кожного дня ми змушені стикатися з відходами: вдома, на вулиці, біля торгових точок. Всюди нас оточують папірці, обгортки з пластика, скло, целофан і т. ін.

Із зростанням кількості міст та промислових підприємств постійно збільшується кількість відходів. Промислові і побутові відходи створюють безліч проблем, таких як транспортування, зберігання, утилізація та ліквідація.

Викидаючи сміття, люди порушують один з основних екологічних законів кругообіг - речовин у природі. Адже, вилучаючи з природи чимало речовин, людина змінює їх до невпізнанності повертає у природу у вигляді сміття, яке не розкладається на вихідні речовини природнім шляхом.

Коли більшість із нас виходить із під'їздів багатоповерхових будинків, перше, що бачимо, - це смітники. Таке значне зростання кількості відходів - результат, передусім, зміни способу життя людей та надзвичайного поширення предметів одноразового використання. Нерегулярне вивезення побутових відходів, накопичування їх в міських кварталах викликає неприємний запах та сприяє розмноженню мух - перенощиків різних інфекційних захворювань.

Якщо не за рівнем життя, то принаймні за кількістю побутових відходів Україна не відстає від середньоєвропейського показника. Поступово наша країна перетворюється на смітник Європи. Щороку накопичується близько 10 млн. тонн сміття, близько 160 тисяч гектарів землі в Україні зайнято під смітники (це близько 700 смітників, що існують в кожному місті або селі). Замість того, щоб приносити прибуток і без того небагатій країні, мільйони тонн відходів отруюють землю, воду, повітря. За прогнозами як закордонних, так і вітчизняних фахівців, екологічна ситуація в Україні, без перебільшення, наближається до критичної, адже переробкою відходів у нас займаються на дуже низькому рівні.
Усі відходи поділяються на:

побутові, що утворюються в результаті життєдіяльності людей та амортизації предметів побуту;

промислові, що утворюються при виробництві продукту,

або виконанні робіт, під час яких вони втратили свої споживні якості;,

сільськогосподарські, що утворились в сільськогосподарському виробництві;

будівельні (відходи в процесі будівництва будівель споруд, виробницrвa будівельних матеріалів);

споживання (вироби і машини, що втратили свою споживчі властивості в результаті фізичного і морального зносу);

радіоактивні (невикористані радіоактивні речовини і матеріали, що утворюються при роботі ядерних peaктopів, при виробництві та використанні радіоактивних ізотопів). ((1), ст. 34-35 урбоекологія).

Кількість відходів та їх склад залежить від багатьох чинників і можуть значно відрізнятися навіть на cycідніx вулицях міcтa. Структура відходів визначається pівнeм розвитку країни, специфікою і розміщенням промислових та господарських об'єктів тощо. Приблизний склад міських твердих відходів,%:

Папір - 41.

Харчові відходи - 21.

Скло - 12.

Залізо та його сплави - 10.

Пластмаса - 5.

Деревина - 5.

Гума та шкіра - 3.

Текстиль - 2.

Алюміній - 1.

Інші матеріали - 0,3.

Шляхи розв'язання проблеми
Усього в країні під сміттям різного виду і походження зайнято 160 тисяч гектарів земельних угідь. Виникла навіть наука про смітники - техногенна геологія. Модуль техногенного навантаження на одиницю площі нашої країни становить 41391 тонну на квадратний кілометр, відповідно на одного жителя - 480 тонн. Це позамежні цифри. Україна - одна з найбільш забруднених і екологічно напружених країн світу. Для порівняння: техногенне навантаження на одиницю площі в нашій країні вдесятеро перевищує таке в Росії.

Порівняння з передовими країнами світу просто некоректне, оскільки в них утилізація промислових відходів здійснюється на 65-80% поточного виходу. Надію вселяє той факт, що ще років 15-20 тому ситуація в більшості країн була приблизно такою самою, як сьогодні в Україні: відходи в основному відправляли на смітники, полігони для поховання або спалювали. Людство дійшло висновку, що потрібно принципово змінювати підхід до побутового сміття як такого. Переоцінка цінностей сталася на початку 80-х років ХХ ст., коли розвинені країни зрозуміли, що стосовно відходів метод "як з очей, так і з думки" проблеми не вирішує.

Як правило, прибирати й ліквідувати тверді побутові відходи повинна місцева влада. Прибирання оплачується з місцевого бюджету, який в свою чергу формується з місцевих податків, тобто тип ліквідації сміття і якість прибирання визначаються бажаннями і фінансовими можливостями місцевих жителів.

Утилізація (застосування з користю) сміття у великих містax і міських агломераціях - надзвичайно важлива народногосподарська проблема. Найбільш широко застосовyюrься компостування, спалення і піроліз твердях побутових відxoдів. Найбільш простим способом знешкодження і переробки твердих побутових відходів є компостування. Це аеробний біологічний процес із виділенням тепла під впливом термофільних мікроорганізмів. які окислюють органічну речовину. 1з 30 т компосту, вивезеного на 1 га сільськогосподарських угідь, можна отримати до 0,5 т азоту, фосфору і калію, а також 1 т вапняку. Особливо ефективне компостування в тих районах, де вміст органічних речовин у смітті значний і є потреба в добривах.

Спалення сміття набуло широкого поширення в останні, десятиріччя. Перевагою процесу є можливість використати сміття як енергетичну сировину. У середньому з 1 т твердих відходів можна отримати 1000 кг пари і 150 кВт електроенергії. До недоліків методу слід віднести yтворення великої кількості пилу і шлаку, а також значне забруднення атмосфери.

Останніми десятиліттями частка ТПВ, які спалюють з утилізацією матеріалів і теплоти, неухильно зростає.
Теплоту від спалювання ТПВ можна використовувати для одержання:

гарячої води чи водяної пари (утилізаційні котельні),

електроенергії за рахунок роботи водяної пари (утилізаційні електричні станції), теплоти та електроенергії (утилізauійні теплоелектроцентралі).

У разі використання ТПВ як палива беруть до уваги два основні принципи: їх теплотворну здатність та вплив на стан природноro середовища продуктів згоряння. Враховують і доступність для масового використання та необхідну активність, яка забезпечує: горіння ТПВ.

Завдяки вже відпрацьованій технології на деяких сміттєспалювальних заводах при ліквідації твердих відходів отримують електроенергію або пару. Залежно від потреб населеного пункту для переробки сміття використовують установки різної потужності - від 100 до 3000т. за добу.

В Україні сміттєспалювальні заводи діють у Києві, Харкові та інших містах. У 1989 році на сміттєспалювальних заводах України знешкоджено 8,2% твердих побутових відходів. Попереднє сортування сміття на заводах за існуючою технологією не передбачається.

Київський сміттєспалювальний завод "Енергія" став до ладу у грудні 1987 року. Завод призначений для переробки (знешкодження) методом спалювання твердих побутових відходів м. Києва. На час будівництва заводу попереднє сортування відходів у місцях їх утворення не проводилось. Таким чином, завод переробляє несортовані побутові відходи. Ще один такий завод діє у Дніпропетровську. Обладнання для цих підприємств було придбано у Чехословаччині. Завод "Енергія оснащений 4 сміттєспалювальними котлами "Дукла". Кожен з котлів здатен спалювати 15 тонн відходів за годину.

Завдяки роботі заводу було припинено експлуатацію двох київських сміттєзвалищ: у районі села Проліски по Бориспільській трасі ("Бортничі") і Пирогівського - на окружній дорозі ("Пирогово").

Відходами сміттєспалювальних заводів є: тверді відходи (золи та шлаки), рідкі (стічні води), газоподібні (димові гази, серед яких найнебезпечнішим складником, що утворюється в значних кількостях, є: оксид сульфуру (ІV). Нижче наведено вміст S02 у газоподібних викидах при спалюванні ТВП та палива,%:

топкові мазути - 0,3-3,5.

горючі сланці - 1,6-3,8.

буре вугілля Підмосков'я - 8,0.

донецьке вугілля -. 10 4,0.

тверді побутові відходи США - 0,1-0,15.

тверді побутові відходи країн Європи -- 0.1--0,3.

Ocтaннім часом вчені багатьох країн виказують занепокоєння у зв'язку із зростаючими викидами в атмосферу забруднюючих речовини сучасними сміттєспалювальними підприємствами. Причиною цього стали відомості про те, що внаслідок спалювання пластмаси та деяких видів паперу утворюються нові хімічні речовини - діоксини і фурани, які з викидами надходять у повітряний басейн. Стандapтів гpанично допустимих рівнів концентрації діоксинів у багатьох країнах немає. 3анепокояння також викликає наявність зольних домішок на сміттєспалювальних підприємствах, оскільки вони містять важкі метали.

Спецобладнання на побудованих за радянських часів українських ССЗ не розраховане на ефективну боротьбу з забрудненнями, в тому числі і діоксинами. Загалом, діяльність вітчизняних сміттєспалювальних заводів офіційно визнана небезпечною. Крім того, дорогий природний газ та електроенергія роблять діяльність вітчизняних підприємств збитковою. Їх закриття вважається справою часу, і лише відсутність коштів на альтернативні методи поводження з відходами є причиною того, що ССЗ усе ще працюють.

Все більше з'являється відомостей про негативний вплив звалищ на підземні води, а також на навколишні річки. Від спалювання до реутилізації. Спалювання, як захід для ліквідації побутових відходів, явище позитивне, особливо якщо це супроводжується постачанням електроенергії або пари. Але ж з відходів можна вилучати певні речовини - метал, скло, папір, гуму, пластмасу тощо з метою їх повторного використання. Процес вилучення з відходів цінних компонентів з подальшою ліквідацією у природокористуванні зветься утилізацією. Якщо вилучені згодом компоненти стають сировиною для іншого виробництва, то в такому разі користуються поняттям реутилізація,

Теоретично вci відходи повинні підлягати реутилізації, але де процес вилучення із сміття цінних компонентів досить складний. В деяких регіонах, наприклад, США реутилізується до 22% відходів.

Алюміній, скляний посуд і сталь можуть бути реутилізовані практично безмежно. Виробництво алюмінію з 1 т вторинної економить 4 т. бокситів та 700 кг спеuіальноro коксу, на 35 кг знижуються викиди в атмосферу алюмінієвих фтористих сполук. До того ж знижуються енерговитрати на виплавляння металу.

За існуючими оцінками, близько 90% скляних відходів придатні для відновлення. Кожна тонна скляного бою економить майже 1,2 т первинної сировини.

Реутилізація макулатури сприяє збереженню мільйонів гектарів лісу, економії енергії і води, зниженню забруднення атмосфери і води.

Донедавна більша частина молока, молочнокислих продуктів, безалкогольних напоїв і пива розливалась виробниками у скляні пляшки, які можна було здавати, повертаючи їх закладну вартість. Машини розвозили пляшки і доставляли назад порожні, їх відмивали і знову наповнювали. Така система ефективна лише в такому разі, коли відстань між виробником і споживачем невелика. Однак по мірі зростання відстаней транспортні витрати стали надто великими, а споживачеві доводиться платити не лише за пляшки, а й за їх перевезення.

З'явився інший вид тари - легкої, яку можна викинути і не везти назад. Одночасно вона виявилась дуже вигідною для її виробників - адже прибуток щоразу отримується від кожної виробленої пляшки чи банки!

Отож, не дивно, що нинішня ситуація така - тара одноразового використання складає близько 6% усіх твердих побутових відходів, близько 50% негорючих відходів і приблизно 90% сміття на узбіччях доріг, яке не піддається біодеградації (тобто, не розкладається природнім шляхом).

Така тара небажана у екологічному відношенні, оскільки виробництво необхідних матеріалів та її самої спричинює забруднення повітря. Все це - приховані витрати, не вказані на товарному чеку. Покупець платить не лише за прибирання сміття, а й за забруднення повітря, лікування тощо. Екологічним активістам США, які добре усвідомлювали цю проблему, вдалося домогтися прийняття так званих "пляшкових біллів" у 9 штатах країни. Це сприяло тому, що споживачі поступово стали надавати перевагу тарі багаторазового використання.

Захоронення (могильники) використовуються як альтернатива відкритих звалищ. При цьому сміття просто закопують у землю або висипають на поверхню і зверху присипають шаром ґрунту. Оскільки відходи в такому випадку не горять і вкриті ґрунтом, вдається уникнути забруднення повітря і розмноження небажаних тварин. На жаль, саме ці обставини, а також фінансові можливості бралися, як правило, до уваги при влаштуванні могильників. Не враховувалося те, як відбувається кругообіг води, які речовини можуть утворитися в процесі розкладу сміття, як запобігти іншим небажаним явищам. Будь-яке зручне пониження рельєфу ставало місцем захоронення сміття.
Із захороненням сміття пов'язані супутні екологічні проблеми:

вимивання речовин і забруднення ґрунтових вод;

утворення метану;

просідання ґрунту.

Найсерйозніша проблема - забруднення ґрунтових вод. Вода - універсальний розчинник. Просочуючись крізь шари захоронених відходів, дощова (тала) вода "збагачується" різними хімічними речовинами, які утворюються у процесі розкладання сміття. Така вода з розчиненими у ній забрудниками називається фільтратом.

Коли вона проходить крізь необроблені відходи, утворюється особливо токсичний (отруйний) фільтрат, у якому поряд з органічними рештками наявні залізо, ртуть, цинк, свинець та інші метали з консервних бляшанок, батарейок та інших електроприладів, причому це все приправлено барвниками, пестицидами, миючими засобами та іншими хімікатами. Неграмотний вибір місць захоронення і нехтування засобами безпеки дозволяє цій отруйній суміші досягати водоносних горизонтів.

Друга проблема - утворення метану - пов'язана з анаеробними процесами, які відбуваються у захоронених шарах сміття без доступу повітря. Утворюючись, цей газ може поширюватись у землі горизонтально, накопичуватись у підвалах приміщень і вибухати там при запалюванні. Поширюючись у вертикальному напрямку, метан спричинює отруєння й загибель рослинності. За відсутності рослинного покриву починається ерозія ґрунту, захоронені відходи оголюються і виходять на поверхню.

Найбільш ефективним є піроліз твердих побyтових відходів, який включає дроблення і висушування сміття, видалення уcіx неорганічних фракцій, нагрівання іншої маси до 485С без доступу повітря. Із 1 т органічної маси добувається 160 л штучної низько сірчистої нафти, 70 кг вугілля, горючі гази. Однак такі заводи досить дорогі і ефективні в дуже великих міcтax.

Отже, захоронення і спалювання - найпоширеніші шляхи, які застосовуються людством для вирішення проблеми твердих побутових відходів. Інші принципово нові методи, які дозволяють знешкоджувати сміття ще до того, як воно з'явилося, вивчатимуться надалі.

Висновок. Три тисячі переповнених сміттєвих полігонів і десятки тисяч нелегальних смітників становлять небезпеку для природи й людей. Тільки впровадження замкнутого циклу переробки побутових відходів дозволить вирішити цю проблему.

Спостерігаючи за щоденним накопиченням відходів, не можна не подивуватись з того, який потужний потік матеріалів усіх видів рухається лише в одному напрямку - від місця видобування ресурсів на смітник. Так само, як природні екосистеми залежать від кругообігу речовин, так стійке існування технологічного суспільства, зрештою, залежатиме від людської здатності і вміння рециклізувати практично всі види матеріалів. У зв'язку з цим найдоцільніше застосовувати не один метод, а розробляти комплексну програму ліквідації відходів.

Італійська мафія у свій час пролила багато крові, щоб отримати контроль над сферою вивозу й утилізації сміття в Нью-Йорку, Чикаго й інших американських містах. Директори радянських сміттєвих полігонів були найбільш заможними людьми. Смітники зберігають у собі дуже багато корисного й коштовного. Проблема лише в тім, як корисне відокремити від некорисного. Якщо не навчитися робити цього, сміття стане джерелом великих екологічних, соціальних й економічних проблем. У нашій країні поки що так і відбувається.

Для всіх нас дуже важливо усвідомити, як це усвідомили мешканці розвинених країн, наскільки "сміттєвий вал" небезпечний для міста, довкілля. Не менш важливо й те, що й цю проблему можна легко подолати, зробивши невелике зусилля над собою.

На жаль, знайдуться лише поодинокі громадяни, котрі нестимуть обгортки від морозива чи бляшанку від пива бодай 100 метрів, розшукуючи смітник. Але й навіть коли цей смітник поруч, наприклад, на зупинці транспорту, все одно, купи сміття знаходяться де завгодно поруч із ним. То ж, можливо, європейський вибір починається з банально знайомого з дитинства, але такого складного принципу - чисто не там, де прибирають, а там де не смітять

# data[].attributes.attachment_link.title
Шляхи розв'язання проблеми

# data[].attributes.attachment_link.description
На сьогодні в Україні проблема смітників - одна з найважливіших і найактуальніших серед проблем забруднення навколишнього середовища. Ця проблема настільки нагальна не тільки в Україні, а й у всьому світі, що навіть з'явився такий вислів" відходи беруть нас за горло".

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родион

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родион

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Площа

76,2 млн.

Найбільша глибина

7 729

Середня глибина

3 897

Об'єм

292 131 000

Інді́йський океа́н - третій за розміром океан на Землі, між Африкою, Азією, Австралією та Антарктидою і займає близько 20% водної поверхні Землі.

Загальна площа становить 76,2 млн. км², у тому числі прилеглі акваторії - 2,8 млн. км². Глибина - до 7 729 м ( Зондський жолоб), середня - 3 897 м; солоність 34-41‰.

Згідно з Світовою книгою фактів, Індійський океан омиває береги Африки, Азії та Австралії. Межа з Атлантичним проходить по довготі мису Голковий (20-й меридіан), з Тихим океаном по довготі мису Південно-Західний на острові Тасманія (меридіан 146° 55'). Також на півдні виділений Південний океан, межа з яким проходить по 60-й південній паралелі.

Третя редакція "Меж океанів та морів" (Limits of Oceans and Seas) Міжнародної гідрографічної організації визначає дещо інші межі океану. Це визначення виключає будь-які окраїнні водні об'єкти, які окремо визначаються МГО (наприклад, Бенгальська затока та Аравійське море), хоча вони, як правило, розглядаються як частина Індійського океану. Так, північні межі океану встановлюються так: південна межа Аравійського моря і моря Лакшадвіп, південна межа Бенгальської затоки, південна межа Східно-Індійського архіпелагу та південна межа Великої Австралійської затоки.

Південна ж межа, натомість, проходить по узбережжю Антарктиди.

У 2000 році МГО перевизначила Індійський океан, посунувши його південну межу до 60° пд.ш., виділивши у водах на південь від цієї лінії Південний океан. Це нове визначення досі не ратифіковане (протест був поданий Австралією), хоча воно вже використовується МГО та іншими. Якщо і коли визначення 2000 року буде прийняте, буде опубліковано 4-е видання "Меж океанів і морів", відновивши Південний океан, який було спочатку зазначено в 2-му виданні, а згодом виключено з 3-го видання.

Охоплює такі моря: Червоне, Аравійське, Андаманське, Тиморське, Арафурське, Дейвіса, Співдружності, а також затоки: Аденську, Оманську, Перську, Бенгальську, Карпентарію, Велику Австралійську.

Островів в Індійському океані мало і зосереджені вони переважно в західній частині та поділяються на три групи за генезисом:

Материкові острови - Мадагаскар, Великі Зондські, Тасманія, Шрі-Ланка, Сокотра, Куріа-Муріа та ланцюг дрібних островів уздовж берегів Аравії, Індокитаю та Західної Австралії. Більша частина материкових островів - це вапнякові плато на докембрійських гранітах. Окрім них, є ще й гористі, також складені докембрійськими породами. Особливу будову мають Сейшельські острови, єдині гранітні споруди в межах ложа океану.

Вулканічні острови:

Коралові атоли - Лаккадівські острови, Мальдівський архіпелаг, Чагос, Кокосові острови. Особливість Індійського океану. Атоли складені з коралового піску, гравію, щебеню та великої кількості мушель. Поширені також складні атоли - величезні кільцеподібні коралові споруди, що мають діаметр до 150 км і складаються з багатьох дрібніших атолів (атоли Лаккадівських, Мальдівських, Амірантських, Кокосових островів та архіпелагу Чагос). На всіх коралових островах ростуть переважно кокосові пальми. На берегах більшості лагун збереглися густі зарості мангрів, які особливо характерні для Амірантських островів. Чимало островів сформувалося завдяки підняттю коралових рифів. Острів Різдва (356 м над рівнем моря) утворився на вершині Кокосового підняття. Острів Тромлен (5 м над рівнем моря) увінчує вершину підводної гори на дні Маскаренської улоговини (4000 м).

Важливі теплі течії: Мусонні, Південна Пасатна, Мозамбіцька, Мадагаскарська, Голкова.

Холодні течії: Західно-Австралійська, Антарктична циркумполярна.

В Індійський океан впадають такі річки: Ґанґ із Брахмапутрою, Іраваді, Салуїн, Замбезі, Інд, Муррей (Маррі).

Судноплавний в основному з Суецького каналу і Перської затоки, до Індії і Малаккської протоки.

Індійський океан сформувався на стику юрського і крейдового періодів в результаті розпаду Гондвани. Тоді відбулося відділення Африки і Декана від Австралії з Антарктидою, а пізніше - Австралії від Антарктиди (у палеогені, близько 50 мільйонів років тому).

У районі острова Родригес ( Маскаренський архіпелаг) існує т. зв. потрійне з'єднання, де сходяться Центрально-Індійський і Західно-Індійський хребти, а також Австрало-Антарктичне підняття. Хребти складаються з обривистих гірських ланцюгів, порізаних перпендикулярними або косими по відношенню до осей ланцюгів скидами і розділяють базальтове дно океану на 3 сегменти, а їх вершини являють собою, як правило, згаслі вулкани. Дно Індійського океану вкрите відкладеннями крейдового і пізніших періодів, товщина шару яких коливається від кількох сотень метрів до 2-3 км. Найглибший з численних жолобів океану - Яванський (4 507 км в довжину і 29 км в ширину). Річки, що впадають в Індійський океан, несуть із собою величезні кількості осадового матеріалу, особливо з території Індії, створюючи високі наносні пороги.

Узбережжя Індійського океану рясніє кліфами, дельтами, атолами, прибережними кораловими рифами і солоними болотами, порослими манграми. Деякі острови - наприклад, Мадагаскар, Сокотра, Мальдівські - є фрагментами давніх материків, інші - Андаманські, Нікобарські або острів Різдва - мають вулканічне походження. Вулканічне походження також має розташоване в південній частині океану Кергеленське плато.

У даному регіоні виділяються чотири витягнутих уздовж паралелей кліматичних пояси. У першому, розташованому на північ від 10° південної широти, переважає мусонний клімат з частими циклонами, переміщаються в напрямку узбереж. Влітку температура над океаном становить 28-32 °C, взимку знижується до 18-22 °C. Друга зона (пасатна) розташовується між 10 і 30 градусом південної широти. Протягом всього року тут дмуть південно-східні вітри, особливо сильні з червня по вересень. Середня річна температура досягає 25 °C. Третя кліматична зона лежить між 30 і 45 паралеллю, в субтропічних і помірних широтах. Влітку температура тут сягає 10-22 °C, а взимку - 6-17 °C. Від 45 градусів і південніше характерні сильні вітри. Взимку температура тут коливається від −16 °C до 6 °C, а влітку - від −4 °C до 10 °C.

Пояс вод Індійського океану між 10 градусами північної широти і 10 градусом південної широти називається термічним екватором, де температура поверхневих вод становить 28-29 °C. На південь від цієї зони температура знижується, біля берегів Антарктиди досягаючи −1 °C. У січні і лютому лід уздовж узбережжя цього материка підтає, величезні крижані брили відламуються від крижаного покриву Антарктиди і дрейфують в напрямку відкритого океану.

Північніше температурні характеристики вод визначаються мусонною циркуляцією повітря. Влітку тут спостерігаються температурні аномалії, коли Сомалійська течія охолоджує поверхневі води до температури 21-23 °C. У східній частині океану на тій же географічній широті температура вод становить 28 °C, а найвища температурна відмітка - близько 30 °C - була зафіксована в Перській затоці та Червоному морі. Середня солоність океанських вод становить 34,8‰. Найсолоніші води Перської затоки, Червоного і Аравійського морів: це пояснюється інтенсивним випаровуванням при невеликій кількості прісної води, що надходить до моря від річок.

Флора і фауна даного регіону надзвичайно багаті. Рослинний світ представлений бурими, червоними та зеленими водоростями. Типовими представниками зоопланктону є веслоногі рачки ( копеподи) ( лат. ), сифонофори ( лат. Siphonophorae ) і крилоногі молюски ( птероподи) ( лат. ). Океанські води населяють молюски, кальмари ( лат. ), краби і лангусти ( лат. ).

Велика частина вод Індійського океану лежить в тропічному і помірному поясах. У теплих водах мешкають численні корали, які, разом з іншими організмами - такими, наприклад, як червоні водорості - будують коралові острови. У коралових рифах живуть різноманітні тварини: губки ( лат. , лат. ), молюски ( лат. ), краби ( лат. ), голкошкірі ( лат. Echinodermata ) і риби ( лат. ). У тропічних мангрових заростях живуть ракоподібні ( лат. Crustacean ), молюски та медузи (діаметр останніх іноді перевищує 1 м).

Орнітофауна представлена, зокрема, птахами-фрегатами ( лат. ), альбатросами ( лат. Diomedeidae ) і декількома видами антарктичних пінгвінів ( лат. Pygoscelis ).

Індійський океан через переважно прохолодні води не є виробником планктону, за винятком ділянки уздовж північного кордону і в деяких конкретних областях, тому риболовля обмежена прожитковим мінімумом. Риба в цьому океані має велике значення для зростання країн навколо нього, як для внутрішнього споживання так і на експорт. Рибаловецькі флоти Росії, Японії, Південної Кореї і Тайваню в основному займаються виловом креветок і тунця.

Індійський океан забезпечує істотні зв'язки між Близьким Сходом, Африкою і Східною Азією з Європою і Америкою. Таким чином, однією з найважливіших економічних функцій є перевезення вантажів. Європейські мандрівники плавали на схід і повернувся з шовками, килимами, чаєм і спеціями. В наш час підтримує особливо щільний рух нафти і нафтопродуктів з нафтових родовищ у Перській затоці і Індонезії.

Великі запаси вуглеводнів видобуваються в офшорних зонах з Саудівської Аравії, Ірану, індійської та західної Австралії. Близько 40% видобутку нафти на шельфі у світі відбувається в Індійському океані. Піщані пляжі, багаті мінералами острови, особливо Індії, Південної Африки, Індонезії, Шрі-Ланки і Таїланду є місцями куди приїжджає чимало туристів.

Значення Індійського океану для світового рибальського промислу невелика: улови тут становлять лише 5% від загального обсягу. Головні промислові риби тутешніх вод - тунець, сардина, хамса, кілька видів акул, барракуди і скати; ловлять тут також креветок, омарів і лангустів.

Найважливішими транспортними шляхами Індійського океану є маршрути з Перської затоки в Європу та Північну Америку, а також з Аденської затоки в Індію, Індонезію, Австралію, Японію і Китай.

Найважливішими корисними копалинами Індійського океану є нафта і природний газ. Їх родовища є на шельфах Перської та Суецької заток, в протоці Басса, на шельфі півострова Індостан. На узбережжях Мозамбіку, островів Мадагаскар і Цейлон експлуатуються ільменіт, монацит, рутил, тітанів і цирконій. Біля берегів Індії та Австралії є поклади бариту і фосфориту, а в шельфових зонах Індонезії, Таїланду та Малайзії в промислових масштабах експлуатуються родовища каситериту і ільменіту.

У зв'язку з відносно високою інтенсивністю руху нафтових танкерів, існує велика активність піратів біля узбережжя Сомалі. Це становить загрозу для судноплавства на міжнародному рівні, оскільки цьому сприяє другий етап громадянської війни в Сомалі на початку XXI століття.

EUNAVFOR (Європейський союз військово-морської операції проти піратства, і військово-морської операції Європейського союзу проти піратства) є військовими операціями Європейського союзу, які спрямовані на зупинку, попередження і припинення актів піратства і озброєного розбою в водах поблизу Сомалі.

Найдавніші цивілізації світу в Месопотамії (починаючи з Шумеру), Стародавньому Єгипті, і на Індійському субконтиненті (починаючи з Індської цивілізації), які починалися в долинах Тигру і Євфрату, Нілу та Інду відповідно, всі розвивалися в басейні Індійського океану. Далі цивілізації виникли в Персії (починаючи з Еламу), а потім у Південно-Східній Азії (починаючи з Фунаню).

Під час першої династії Єгипту (бл. 3000 до н. е.), у води океану для подорожі в Пунт, вірогідно частини сучасного Сомалі, були направлені моряки. Повертаючись звідти, судна привезли золото і миро. Найраніша відома морська торгівля між Месопотамією і долиною Інду (бл. 2500 до н. е.) була проведена уздовж узбережжя Індійського океану. Фінікійці кінця третього тисячоліття до нашої ери, можливо, відвідували район, але ніяких поселень по собі не залишили.

Індійський океан набагато спокійніший і, таким чином, був освоєний для торгівлі раніше, ніж Атлантичний або Тихий океани. Потужні мусони також означали, що кораблі могли легко плисти на захід на початку сезону, а потім зачекати декілька місяців і повернутися на схід. Це дозволило індонезійським народам перетнути Індійський океан, та влаштуватися на Мадагаскарі.

У 2-му або 1-му столітті до нашої ери, Евдокс Кізікський ( грец. Ευδοξος ) був першим греком, що перетнув Індійський океан. Гіппал ( грец. Ἵππαλος ), як кажуть, в цей час відкрив прямий маршрут з Аравії в Індію. Під час першого і другого століть нашої ери інтенсивні торговельні відносини склалися між Римським Єгиптом і тамільськими царствами Чера, Чола і Пандья в Південній Індії. Як і індонезійські народи раніше, західні моряки використовували мусони, щоб перетнути океан. Невідомий автор "Періплу Еритрейського моря" описує цей маршрут, порти і торгівлю товарами уздовж берегів Африки та Індії близько 70 р. н. е.

З 1405 по 1433 рр. адмірал Чжен Хе водив величезні флотилії династії Мін у кілька походів по Західному океану (китайська назва Індійського океану) і досяг прибережних країн Східної Африки.

У 1497 р. португальський мореплавець Васко да Гама обігнув мис Доброї Надії і став першим європейцем, що дістався Індії морським шляхом, а пізніше Далекого Сходу. Європейські кораблі, озброєні важкими гарматами, швидко стали домінувати у торгівлі. Португалія намагалася досягти переваги шляхом створення фортів у важливих протоках і портах. Вони домінують у торгівлі та роблять відкриття вздовж узбережжя Африки та Азії аж до середини 17 століття. Пізніше португальці були витіснені іншими європейськими державами. Регулювати торгівлю зі Сходом через Індійський океан прагнула Голландська Ост-Індійська компанія ( 1602- 1798). Франція та Велика Британія створили свої торговельні компанії для цього регіону. Іспанія встановила основні торговельні операції на Філіппінах і в Тихому океані. До 1815 року основною силою в Індійському океані стала Британія.

Відкриття Суецького каналу в 1869 році відродило інтереси для Європи на Сході, але жодна країна не була успішною у встановленні торговельного домінування. Після Другої світової війни Велика Британія була змушена піти з регіону, поступившись Індії, Радянському Союзу та Сполученим штатам. Останні дві країни намагалися встановити гегемонію шляхом переговорів стосовно утворення військово-морських баз. Країни, що розвиваються, які мають вихід до океану, проте, постаралися, щоб океан став "зоною миру", щоб вони могли вільно використовувати морські шляхи. Сполучене Королівство і Сполучені Штати підтримують військові бази на атолі Дієго-Гарсія посеред Індійського океану.

26 грудня 2004 року, країни, що розташовані на узбережжі Індійського океану, постраждали від цунамі, викликаного землетрусом 2004 року в Індійському океані. Хвилі привели до загибелі більш ніж 226 000 людей та більше 1 мільйона людей залишилися без даху над головою.

# data[].attributes.attachment_link.title
Індійський океан

# data[].attributes.attachment_link.description
Площа 76,2 млн. Найбільша глибина 7 729 Середня глибина 3 897 Об'єм 292 131 000 Інді́йський океа́н - третій за розміром океан на Землі, між Африкою, Азією, Австралією та Антарктидою і займає близько 20% водної поверхні Землі. Загальна площа становить 76,2 млн. км², у тому числі прилеглі акваторії - 2,8 млн.

# data[].attributes.headline
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.subject
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.body
Найглибша точка Атлантичного океану становить понад 8 700 м. Середня глибина Атлантичного океану становить — 3 900 м. Раніше в різних країнах Атлантичний океан, точніше, деякі відомі його частини, називали Західним океаном або Зовнішнім морем. Води цього океану солоніші, ніж води будь-якого іншого.

# data[].attributes.headline
Атлантичний океан. Бойко Влада 7Б.

# data[].attributes.subject
Атлантичний океан. Бойко Влада 7Б.

# data[].attributes.body
Атлантичний океан - другий за величиною і глибиною океан Землі після Тихого океану.
Цікаві факти про Атлантичний океан:
● Назва океану походить від імені міфічного континенту — Атлантида, який був розташований, якщо вірити легендам, десь в Атлантичному океані.
● За розмірами Атлантичний океан поступається лише Тихому (див. Цікаві факти про Тихий океан).
● Найглибша точка Атлантичного океану становить понад 8 700 м.
● Середня глибина Атлантичного океану становить — 3 900 м.
● Раніше в різних країнах Атлантичний океан, точніше, деякі відомі його частини, називали Західним океаном або Зовнішнім морем.

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Атлантичний океан

Океа́н - водний простір земної кулі за межами суходолу. Найбільший водний об'єкт, який є частиною Світового океану, розташований серед материків, має систему циркуляції вод.

Староруська назва .. - Море-Окіян або Окіян-Море. Назва ймовірно походить від латинської назви oceanus або від аналогічної грецької.

Світовий океан (проєкція Ван дер Ґрінтена)

Наука, що вивчає океани, називається океанографією.

Площа поверхні світового океану, до складу якого входять океани і моря, становить близько 71 відсотка поверхні Землі (близько 361 мільйона квадратних кілометрів).

Світовий океан - безперервна водна оболонка Землі, яка оточує материки та острови.

Водна маса - порівняно великий об'єм води, що відрізняється від навколишньої водної товщі фізичними, хімічними і біологічними властивостями і які зберігаються при переміщенні за межі області свого формування.

Океан - частина Світового океану, яка розміщена між материками, має великі розміри, самостійну циркуляцію вод і атмосфери та особливий гідрологічний режим

Море - це частина океану, яка має відмінності у властивостях води, відрізняється течіями, живими організмами і, як правило, відокремлене півостровами, островами або підняттями дна океану.
- це частина океану, яка більш-менш відокремлена від нього ділянками суходолу, групами островів або підвищеннями дна.

За розташуванням виділяють:

Внутрішні моря - моря, що розміщені в середині материків, між островами і материками або в межах архіпелагів на значній відстані від відкритої частини океану[2];
- це ті, що глибоко вдаються в суходіл і сполучаються з океаном протокам (Чорне, Азовське, Червоне, Жовте).

Міжматерикові моря розташовані між різними материками (наприклад, Середземне море).

Внутрішньоматерикові моря знаходяться всередині одного материка (наприклад. Азовське, Балтійське, Біле моря).

Окраїнні моря - моря, що розміщені поблизу материків на материкових відмілинах і схилах[2];
- трохи вдаються в суходіл і сполучаються з океаном протоками[3].

Міжострівні моря розміщені серед великих островів чи архіпелагів (наприклад, моря Фіджі, Банду).

Протока - порівняно вузька смуга води, що розділяє ділянки суходолу і сполучає суміжні водні басейни або їх частини.

Бухта - невелика затока, чітко відділена мисами чи островами від океану чи моря, добре захищена від вітрів, тому часто використовується для влаштування портів. Наприклад, Севастопольська і Цемеська (Новоросійський порт) бухти в Чорному морі, Золотий Ріг, Находка (порт Владивостоку) у Японському морі.

Лиман - затока, відокремлена від моря піщаною косою (пересипом), в якій є вузька протока, котра з'єднує лиман з морем. Найчастіше лиман - це затоплена частина найближчої до моря ділянки річкової долини (наприклад, Дніпровський, Дністровський лимани на узбережжі Чорного моря). На гідрологічний режим лиману значною мірою може впливати річка, яка в нього впадає.

Губа - поширена на півночі Росії назва затоки, яка глибоко врізається в сушу (наприклад, Чошська в Баренцевому морі, Обська в Карському).

Фіорд - вузька та глибока затока з високими берегами (найчастіше ложе древнього льодовика) (наприклад, Согнефіорд у Норвезькому морі).

Кораловий острів - складений вапняковими скелетами коралових поліпів - дрібних тварин, які живуть у тропічних широтах. Кораловий острів, що має форму суцільного розірваного кільця, називають атолом.

Півострів - частина материка, острова або іншого (більшого) півострова різної величини і форми, оточена морем або озером. Ще її називають кяшем.

Океани Землі

Різні типи поділу на океани.

Міжнародна гідрографічна організація виділяє з 2000 року 5 океанів:

Цей поділ є досить умовним і в різні часи та у різних держав виділяли та виділяють різну кількість океанів. У визначенні міжнародної гідрографічної організації від 1953 року Південного океану не було.

1 океан - По суті на Землі існує єдиний Світовий океан.

2 океани - Якщо подивитися на глобус, то чітко простежується максимальне розділення між Атлантичним (включаючи Північний Льодовитий) та Тихим (включаючи Індійський) океанами, Південний океан поділений навпіл між ними.

3 океани - Включає Атлантичний (включаючи Північний Льодовитий), Тихий, та Індійський океани.

4 океани - Офіційно такий поділ був до 2000-го року: Північний Льодовитий, Атлантичний, Тихий, Індійський; Південний розподілений між останніми трьома океанами та омиває плато Волині.

5 океанів - Офіційно визнані зараз в більшості держав. (Північний Льодовитий, Атлантичний, Тихий, Індійський, Південний)

7 океанів - Поділ на 7 океанів, походить від аналогії з античними та середньовічними 7 морями. При такому поділі виділяють Північно-Льодовитий, Північно-Атлантичний, Південно-Атлантичний, Індійський, Північно-Тихий, ПІвденно-Тихий та Південний океани. Такий поділ набув найбільшого визнання в США (USA), тому, наприклад, в такій пізнавальній програмі, як Google Earth, виділено саме 7 океанів.

Національне географічне товариство (National Geographic Society), тільки в 2021 році, визнало наявність Південного океану. Відповідно були оновлені карти і атласи, які створювалися ще з 1915 року, а з Південним океаном стали поводитися так само, як з іншими чотирма.

Також в геологічні часи були різні океани: ' Тетіс' (Розділяв Лавразію і Гондвану, його залишками є Чорне та Середземні моря), та океан ' Панталасса' (омивав ці два уламки Пангеї по зовнішньому периметру).

До цього існував Світовий океан, що омивав єдиний мегаматерик Родинію.

В далекому майбутньому, коли материки найімовірніше знову утворять єдиний мегаконтинет, який фахівці НАСА (NASA) умовно назвали Пангея-Ультима, її буде омивати єдиний океан, для якого ще не вигадали назву.

В той же час, в Африці може утворитися новий океан, оскільки континент продовжує розколюватися. За словами дослідників, розкол утворився в пустелі Ефіопії, створивши можливість для Кенії та Уганди розвинути берегову лінію у міру того, як в ущелині буде утворюватися новий океан. "Це єдине місце на Землі, де можна вивчити, як континентальний розлом перетворюється на океанічний", - повідомив Крістофер Мур, докторант Університету Лідса. Розкол довжиною 35 миль, відомий як Східноафриканський розлом, утворився в 2005 році, але його перетворення в новий океан займе від п'яти до 10 мільйонів років, зазначають дослідники.

Площа Світового океану 361×10 6 km 2, обсяг океанічної води становить приблизно 1,3 мільярда кубічних кілометрів. Це можна розглядати як геометричний куб води з ребром завдовжки 1111 км. Середня глибина Світового океану становить 3790 м, а його максимальна глибина сягає 10923 метрів.

Загальна маса гідросфери Землі становить близько 1.400.000.000.000.000.000 метричних тонн, або 1,4×10 21 kg, що становить приблизно 0,023 % від загальної маси планети. Менше 3 % становить прісна вода, решту - морська, яка накопичена головно в океанах.

Поширеною є думка, що океани синього кольору насамперед тому, що небо синє. Однак ця думка є помилковою. Справді, вода має дуже незначний синій колір, який можна побачити тільки у великих обсягах води, хоча відображення неба і робить внесок у появу синього відтінку поверхні води, однак це не основна причина. Основною причиною є поглинання молекулами води "червоних фотонів" від вхідного світла, єдиний відомий приклад забарвлення у природі в результаті коливального руху, а не електронної динаміки.

Матроси й інші моряки неодноразово повідомляли, що океан часто випромінює видиме світіння, тобто явище люмінесценції, яка тягнеться на багато кілометрів у нічний час. У 2005 році вчені оголосили, що вперше отримали фотографічні докази цього явища. Це явище викликане процесом біолюмінесценції.

Залежно від умов існування у Світовому океані виділяють три основні групи живих організмів: планктон, нектон, що мешкають у різних шарах пелагіалі, та бентос, що мешкає у бенталі.

Планктон - організми поверхневого шару води, які пасивно переносяться хвилями і течіями. Це мікроскопічні водорості, дрібні рачки, риб'яча ікра та личинки різних тварин, медузи, бактерії.

Нектон - організми, які живуть у товщі води і активно пересуваються: риби, кальмари, восьминоги, дельфіни, кити, тюлені, черепахи.

Бентос - організми, що живуть на дні моря на ґрунті або в його товщі. Вони ведуть або придонний спосіб життя ( водорості, коралові поліпи, губки), або зариваються в ґрунт ( морські черви, молюски), або повзають по дну ( морські зірки, краби) чи вільно плавають біля дна ( камбала, скат).

Особливо багаті життям прибережні ділянки океану - континентальний шельф.

На дні і під дном Океану зберігаються величезні запаси мінеральних ресурсів (корисних копалин). Нині на шельфі Океану добувають нафту, газ, кам'яне вугілля, бурштин, залізні руди, алмази, золото.

Почалося освоєння ложа Океану. Тут виявлено великі запаси залізної і марганцевої руд, що значно перевищують запаси суходолу. Сама океанічна вода - це рідка руда: 3,5 % її становлять тверді мінеральні речовини.

Океан може врятувати людство від загрозливого водного голоду. В окремих країнах світу опріснюють морську воду, хоч це й дорогий процес (країни Перської затоки, США).

Енергія припливів і відпливів використовується людиною для одержання електроенергії. Вже в багатьох країнах світу ( Франція, США, Росія, Японія) працюють припливні електростанції (ПЕС). Починають використовувати енергію хвиль, морських течій, тепла, що виділяється морями й океанами.

Розрізняють кілька видів рухів води в морях і океанах: вітрові хвилі, цунамі, припливи й відпливи, течії.

Причиною виникнення стає вітер. При утворенні хвилі маса води не рухається горизонтально, змінюється лише вертикальний рівень водної поверхні. В одних місцях пориви вітру ніби вдавлюють її, утворюючи улоговину хвилі, в інших - поверхня підіймається у вигляді гребеня. З посиленням швидкості вітру на гребенях хвиль з'являється біла піна - баранчики. Висота хвилі збільшується, а сильний вітер ніби загинає верхівки гребенів хвиль. Вітер слабне, і хвилі змінюються брижами - згасними низькими частими хвилюваннями.

Зазвичай висота вітрових океанічних хвиль досягає 4-5 метрів. В 1933 році в Тихому океані моряки американського судна "Рамапо" спостерігали хвилю висотою 34 м.

На межі моря і суходолу вітрові хвилі виконують велику руйнівну та творчу роботу. В одних місцях вони руйнують гірські породи, в інших - відкладають зруйновані частинки, створюючи піщані і галькові пляжі.

На відміну від хвиль, народжених вітром, існують хвилі цунамі, причиною утворення яких є інші, внутрішні сили Землі, зазвичай землетруси, або природні катаклізми (падіння астероїду тощо). Довжина таких хвиль більша 500 м і рух охоплює всю товщу води.

Періодичне підняття й зниження рівня води в морях і океанах, що виникає внаслідок притягання водної оболонки Землі Місяцем і меншою мірою Сонцем, називають припливом і відпливом.

Приплив настає, коли Місяць проходить через меридіан даного місця. Те саме відбувається одночасно на протилежному боці Землі. Так, якщо Місяць проходить через нульовий меридіан, то припливи спостерігаються на меридіанах 0 ° та 180 °, відпливи - на 90 ° обох довгот.

У відкритому морі чи океані припливи і відпливи майже не відчуваються, їхня висота сягає 90 см. Слабо вони відчуваються і у внутрішніх морях. Наприклад, висота припливів і відпливів у Азовському та Чорному морях дуже мала - 2-3 см. Найвищий рівень води буває у вузьких затоках відкритого моря чи океану. Найвищі припливи спостерігаються у затоці Фанді на східному узбережжі Північної Америки, які сягають 18 м. Припливи й відпливи мають велику енергію, яку людина починає використовувати.

Океанічні течії - горизонтальні переміщення величезних мас води в певному напрямі на великі відстані. Вони поділяються на холодні і теплі. Найчастіше океанічні течії виникають під дією постійних вітрів. Такі течії називають вітровими. По обидва боки екватора від 30-х широт до нього дмуть постійні вітри пасати, що виникають у приекваторіальній зоні всіх океанів. Течії, що викликані цими вітрами, дістали назву пасатних. Рухаючись зі сходу на захід, пасатні течії, натрапляючи на береги материків, відхиляються на північ і на південь. При цьому утворюються нові течії.

У помірних широтах ці течії під впливом постійних вітрів і сили обертання Землі відхиляються на схід. Таким чином, на північ і на південь від екватора в смугах 50 ° північної та південної широти виникає два кругообіги. Вони існують в усіх океанах, крім Північного Льодовитого. У Північній півкулі течії рухаються за годинниковою стрілкою, в Південній - проти.

У Південній півкулі, вздовж берегів Антарктиди, де майже немає суходолу, під впливом постійних вітрів помірних широт та сили обертання Землі утворюється течія Західних Вітрів, сама назва якої свідчить про причини її утворення.

Розрізняють теплі і холодні течії. Якщо температура води в течії вища від температури навколишніх океанічних вод, вона вважається теплою, нижча - холодною. На картах теплі течії позначають червоними стрілками, холодні - синіми.

Течії в океанах істотно впливають на погоду прибережних частин материків. Холодні - знижують температуру і кількість дощів, теплі - підвищують температуру і кількість опадів.

У судноплавстві важливо враховувати силу і напрям течій. У минулому їх використовували для "пляшкової пошти".

Вода Світового океану солона. Це пояснюється тим, що за мільйони років річки земної кулі виносили з суходолу в Світовий океан величезні маси розчинених у них речовин, у тому числі й солей. Завдяки кругообігу води в природі, вода з Океану випаровувалася, а розчинені в ній речовини випадали в осад і накопичувалися. Вода в Океані ставала дедалі солонішою. Цей процес тривав протягом мільйонів років і продовжується дотепер.

Кількість грамів речовин, розчинених в одному літрі води, називають солоністю води. Одиницею вимірювання солоності води є проміле (‰).

Якщо солоність води менша одного проміле, то воду називають прісною. Це в основному води суходолу. Солоність вод у морях і океанах становить у середньому 35 ‰ (35 г солі на 1 літр води).

Солоність води в різних частинах Світового океану неоднакова. Біля берегів, де в Океан впадають річки або стікають води танучих льодовиків та снігів, - солоність менша (32 ‰). Одною з малосолоних частин Світового океану є Азовське море (12-14 ‰), що омиває береги України, а найсолонішим - Червоне море (42 ‰), яке омиває береги Африки і Азії.

Температура води в Світовому океані змінюється від екватора до полюсів і від поверхні в глибину. Найвища вона у верхніх шарах біля екватора (+27...+28 °С). З просуванням на північ і на південь від нього температура постійно знижується. Найменші її значення спостерігаються біля полюсів - близько −2 °С. Тому більша частина навколополюсних ділянок Світового океану протягом усього року вкрита кригою і льодом.

Трапляються ділянки водної поверхні, де температура вища або нижча навколишніх вод. Це пов'язано з течіями в Океані.

Температура поверхневого шару води в Океані змінюється протягом доби і відповідно до пори року.

Неоднакова температура у верхніх шарах води біля узбережжя та в центральних частинах океанів. Влітку, дуже нагріваючись, великі ділянки суходолу віддають частину тепла прибережним водам. Взимку материки і великі острови охолоджуються й охолоджують воду. Отже, в центральних частинах океанів температура поверхневого шару води влітку нижча, а взимку вища, ніж біля узбережжя.

З глибиною температура різко знижується лише перші 700 м. Далі вона змінюється значно повільніше - в середньому на 2°С на кожний кілометр, тому що сонячні промені не впливають на глибинні шари води. На глибині понад 4 000 м вся вода має однакову температуру - 0 °С.

В 1960 році батискаф "Трієст" опустився на дно Маріанської западини. Температура води на її дні виявилася +2 °С. Нагрівання придонного шару пояснюється тим, що речовина мантії, нагріваючи земну кору, передає своє тепло водам Океану. А по тріщинах земної кори піднімаються гарячі води з температурою до 400 °С.

Океан втрачає дефіцитний азот, який з нітритів і нітратів перетворюється на молекулярну форму і йде в атмосферу. Відбувається це за рахунок двох процесів. Один з них - денітрифікація - давно відомий, а інший - анаеробне окислення амонію - відкритий зовсім недавно. Уважний аналіз взаємозв'язку цих реакцій показав, що в масштабі всього океану співвідношення денітрифікації та анаеробного окислення амонію дорівнює приблизно 70:30.

Вчені визначили, що через поступове збільшення яскравості Сонця на Землі буде відбуватись зміна клімату та підвищення температури. Це явище призведе до інтенсивного випаровування океанів, які повністю зникнуть через 1,1 млрд років. Деяка вода зможе певний час зберігатись на полюсах, однак решта планети через зміну клімату буде схожа на сухі пустелі з солончаками, подібно до пустелі Атакама в Чилі.

↑ Калита Людмила Миколаївна. Загальна географія: навчальний посібник для учнів середніх загальноосвітніх шкіл. - Київ : АртЕк, 1998. - 240 с. - ISBN 966-505-160-1.

↑ О. Я. Скуратович, Р. Р. Коваленко, Л. І. Круглик. Загальна географія: Підручник для 6 кл. серед. шк. - Третє видання. - Київ : Зодіак-ЕКО, 2000.

стаття на сайті NASA (англійською мовою). Архів оригіналу за 27 квітня 2006.

New ocean could form in Africa as continent continues to split apart. Thu, March 23, 2023 at 7:38 PM GMT+2. Архів оригіналу за 25 березня 2023.

Drazen, Jeffrey C. Deep-Sea Fishes. School of Ocean Earth Science and Technology, University of University of Hawaiʻi at M?noa.[недоступне посилання з липня 2019]

Braun, C. L. and Smirnov, S. N. (1994). Why is water blue?. Journal Chemical Education. Т. 70. с. 612.[недоступне посилання з червня 2019]

Mystery Ocean Glow Confirmed in Satellite Photos. 4 жовтня 2005. Архів оригіналу за 22 червня 2013.

11/21/2005, Usa today: A glowing sea, courtesy of algae Quote: "...The water glowed green in the direction of the movement...A: Little microscopic creatures (called Lingulodinium polyedrum) that glow in the dark caused the alluring strange display that night..."

05 October 2005, New Scientist: Sea's eerie glow seen from space Quote: "...The ancient mariners were right. Tales of „milky seas" that glow bluish-white at night and extend as far as the horizon have been spun by sailors for centuries. Now this eerie glow has been spotted from space....The glowing area spanned 15 400 км2 (5 900 кв. миль), an area the size of Connecticut (Image: Steven D Miller, US Naval Research Laboratory)..."

Украина, Комментарии (13 листопада 2023). Вчені з'ясували, коли на Землі зникнуть всі океани. Коментарі Україна (ua).

Хільчевський В. К. Світовий океан // Велика українська енциклопедія. URL: https://vue.gov.ua/Світовий_океан (дата звернення: 8.11.2020).

Хільчевський В. К. Гідрохімія океанів і морів: навч. посібник. - К.: ВПЦ "Київський університет", 2003. - 114 с.

Pope, F. 2009: From eternal darkness springs cast of angels and jellied jewels. in The Times. November 23. 2009 p. 16 - 17.

Manfred Leier: Weltatlas der Ozeane - mit den Tiefenkarten der Weltmeere. Frederking und Thaler, München 2007, ISBN 978-3-89405-541-7

Dorrik Stow: Encyclopedia of the oceans. Oxford University Press, Oxford 2004, ISBN 0-19-860687-7

Ian S. Robinson: Understanding the Oceans from Space. Springer, Berlin 2008, ISBN 978-3-540-24430-1

Pierre Papon: Le sixième continent. Géopolitique des océans, Odile Jacob, 1996.

Jean-René Vanney: Geographie de l'océan global, Gordon & Breach, 2001

# data[].attributes.attachment_link.title
Океан - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Океа́н - водний простір земної кулі за межами суходолу. Найбільший водний об'єкт, який є частиною Світового океану, розташований серед материків, має систему циркуляції вод. Староруська назва .. - Море-Окіян або Окіян-Море. Назва ймовірно походить від латинської назви oceanus або від аналогічної грецької. Наука, що вивчає океани, називається океанографією.

# data[].attributes.headline
Атлантичний океан Дяценко Яна 7а

# data[].attributes.subject
Атлантичний океан Дяценко Яна 7а

# data[].attributes.body
Атланти́чний океа́н, Атлантика — другий за величиною та глибиною океан на Землі, загальною площею 106,5 млн км².[2][3] Займає близько 20 % поверхні планети та 29 % акваторії Світового океану. Океан поєднує дві найбільші частини світу, Старий і Новий світ. Серед його особливостей — вузька, але сильно видовжена з півночі на південь на 16 000 км форма подібна до літери S.

Цікаві факти

● Назва океану походить від імені міфічного континенту — Атлантида, який був розташований, якщо вірити легендам, десь в Атлантичному океані.

● За розмірами Атлантичний океан поступається лише Тихому (див. Цікаві факти про Тихий океан).

● Найглибша точка Атлантичного океану становить понад 8 700 м.

● Середня глибина Атлантичного океану становить — 3 900 м.

● Раніше в різних країнах Атлантичний океан, точніше, деякі відомі його частини, називали Західним океаном або Зовнішнім морем.

● Води цього океану солоніші, ніж води будь-якого іншого.

● Першим європейцем, який перетнув Атлантичний океан, став знаменитий Христофор Колумб.

● Завдяки своїй витягнутій формі, Атлантичний океан проходить через усі наявні на Землі кліматичні пояси, від Арктики до Антарктиди.

● За кількістю виловлюваної в ньому щорічно риби Атлантичний океан не поступається навіть Тихому, найбільшому з океанів нашої планети.

● Перший авіапереліт через Атлантику зробив американський пілот в 1927 році.

● У XX столітті багато компаній змагалися за Блакитну стрічку Атлантики — почесну нагороду, яка вручається суднам, які могли перетнути Атлантичний океан особливо швидко, швидше ніж більшість інших кораблів.

● Обсяг усіх льодів Антарктиди приблизно дорівнює обсягу води в Атлантичному океані.

● Саме тут розташований знаменитий Бермудський трикутник, який досі вважається однією з загадок нашого світу.

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 

# data[].attributes.headline
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.subject
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.body
Цікаві факти про Тихий океан

● Середня глибина океану — 3 980 м, а максимальна — 11 022 м. (Маріанська западина).

● Тихий океан омиває такі материки: Південну Америку, Північну Америку, Євразію, Австралію та Антарктиду.

● Свою назву океан отримав XVI столітті, коли його перетнув під час кругосвітнього плавання Фернан Магеллан. Його кораблям пощастило, і більше ніж за три місяці шляху вони жодного разу не потрапили в шторм.

● Тихий океан — останній, до якого добралися європейці. Спочатку, 1512 року португальці Ді Абреу й Серрано досягли його акваторії із заходу через острова Молуккського архіпелагу. А в 1513 році Нуньєс де Бальбоа пройшов Панамський перешийок зі сходу.

● Рівень води в Тихому океані вищий, ніж у його «сусідів» — закон «сполучених посудин» тут не діє.

# data[].attributes.headline
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.subject
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Тихий Океан 🌊

# data[].attributes.headline
Тихий океан. Бойко Влада 7Б.

# data[].attributes.subject
Тихий океан. Бойко Влада 7Б.

# data[].attributes.body
Ти́хий океа́н, Великий океан — частина Світового океану. Обмежений материками Євразія і Австралія на заході, Північна і Південна Америка на сході, лінією, що проходить між півостровами Чукотським (мис Унікин) і Сьюард на півночі, Південним океаном на півдні. Найбільший з океанів на Землі.Тихий океан отримав назву завдяки Фернану Магеллану, який в 1521 році перетнув Тихий океан від західного узбережжя Південної Америки до берегів Південної Азії, і жодного разу не потрапив в шторм, тому він і назвав океан «Тихим».
Тихий океан за його розміри називають Великим, так як це найбільший водний об’єкт Землі. А ще Тихий океан.

# data[].attributes.headline
Тихий Океан Дяценко Яна 7а

# data[].attributes.subject
Тихий Океан Дяценко Яна 7а

# data[].attributes.body
Тихий океан - найбільший за площею і глибиною океан на Землі. Розташований між материками Євразією та Австралією на заході, Північною та Південною Америкою на сході, Антарктидою на півдні.

Тихий океан простягається приблизно на 15,8 тис. км з півночі на південь та на 19,5 тис. км зі сходу на захід. Площа з морями - 178,684 млн км 2 [1], середня глибина - 3984 м. Найбільша глибина Тихого океану (і всього Світового океану) - 10 994 м (у Маріанському жолобі) [2]. Через Тихий океан приблизно по 180 меридіану проходить лінія зміни дати. За площею Тихий океан перевищує всю сушу майже 30 млн км².

Цікаві факти

1.      Його площа приблизно в 10 разів перевищує площу Росії.

2.      Першою людиною, який перетнув тихоокеанські простори, був Фернан Магеллан. За все плавання, що тривало майже 4 місяці, він ні разу не спостерігав руйнівних штормів, тому назвав океан Тихим. Як виявилося, даремно — шторми тут вирують куди частіше, ніж в Індійському або Атлантичному океанах (факти про Магелана).

3.      Середня глибина Тихого океану — майже 4 кілометри.

4.      Одне з його застарілих назв, нині офіційно не вживається — Великий.

5.      Води Тихого океану омивають береги 43 держав.

6.      Саме тут знаходиться найглибше місце на Землі — Маріанська западина, дно якої лежить на 10994 метри нижче рівня моря. Людина лише тричі відвідував її, причому одним з відважних дослідників, спустився туди поодинці, був режисер Джеймс Кемерон, творець «Аватара», «Титаніка» та перших двох «Термінаторів».

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.body
Унікальні ознаки природи Тихого океану як географічного об’єкту планети. Однак, відповідно до плану дослідження океану, попереду ще органічний світ та природні ресурси Тихого океану. Чи відомо вам, що загальна кількість організмів у Тихому океані становить понад 50 % усього живого, що є у Світовому океані? Серед них є багато ендеміків та справжніх гігантів. Так, наприклад, у водах Тихого океану був виловлений синій кит масою 190 тонн та завдовжки 26,7 м! На дні Тихого океану виявлені мікроорганізми, до яких не потрапляє сонячне світло, а дихають вони азотом. Ця новина була б не такою цікавою, якби не те, що ці бактерії живуть на Землі близько трьох мільйонів років і є найдавнішою формою земного життя.

Островів у Тихому океані більше, ніж у всіх інших океанах разом узятих. Серед них є й багато безлюдних. Вулканічна активність та працелюбні корали і до сьогодні продовжують створювати нові острови. Бажаєте стати робінзонами?

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.title
Тихий океан: Марианская впадина | На дне океана | Discovery

# data[].attributes.headline
Лебедєв Михайло 7А

# data[].attributes.subject
Лебедєв Михайло 7А

# data[].attributes.body
Євразія — найбільший материк на Землі, що складається з Європи та Азії. Розташований в основному між північною та східною півкулями, межує з Атлантичним океаном на заході, Тихим на сході, Північно-Льодовитим на півночі, а також Африкою, Середземним морем та Індійським океаном на півдні.

# data[].attributes.headline
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.subject
Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.body
Мальдіви – одна з найменших країн Азії. Борнео в Південно-Східній Азії є третім за величиною островом в світі. Найбільшою країною Азії, яка не має виходу до моря, є Казахстан. Найдовша річка на азіатському континенті – річка Янцзи, розташована в Китаї.

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Гіпермаркет Знань - перший в світі!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Гіпермаркет Знань>>Географія>>Географія 7 клас. Повні уроки>> Найбільші рівнини і гори Євразії. Відмінності в рельєфі різних частин материка.Повні уроки

Тема

52. Найбільші рівнини і гори Євразії. Відмінності в рельєфі різних частин материка.

Мета

ознайомитися із рельєфом найбільшогo материка нашої планети- Євразії.

План

1. Загальна характеристика рельєфу Євразії.
2. Рівнини материка.
3. Гори материка.

Загальна характеристика рельєфу Євразії

Природні умови материка дуже різноманітні, у тому числі і рельєф. Тут розташовані найвища вершина Землі - гора Еверест (Джомолунгма) висотою 8848 м і найглибша западина суходолу - рівень Мертвого моря (-405 м). Середня висота Євразії становить 830 м над рівнем моря. Гори разом з плоскогір'ями займають близько 2/3 території материка.

Різманітність природи Євразїі пов'язана не тільки з її великою протяжністю, але також із надзвичайною складністю будови земної кори в межах материка. Євразія складається з декількох давніх платформених ядер, з'єднаних різновіковими складчастими поясами. Це наче декілька з'єднаних в єдине ціле континентів. Основні давні ядра материка - Східноєвропейська платформа з рівнинним рельєфом і невеликими абсолютними висотами, висока Сибірська платформа, у межах якої переважають плоскогір'я, плато та нагір'я, роздроблена Китайська платформа, різні частини якої зазнали висхідних рухів та опускань. До цих давніх євразійських ядер пізніше приєдналися платформені частини давньої Гонд-вани: Аравійський півострів та Індостан. У межах давніх платформ сформувався здебільшого рівнинний рельєф різної висоти. Місцями поміж розломами земної кори піднялися плосковершин-ні брилові гори: Східні і Західні Гати, хребти Китаю, Алданського нагір'я.

В основі більшості гірських систем Євразії лежать різновікові рухливі складчасті пояси. Областям кайнозойської складчастості відповідають гігантські гірські системи. Так, на півдні Євразії простягнувся на тисячі кілометрів величезний Альпійсько-Гімалайський складчастий пояс.

Другий складчастий пояс Євразії, формування якого ще не закінчилося,- Тихоокеанський. Він простягається вздовж східної окраїни материка поруч з найглибшими океанічними западинами. Припускають, що тут відбувається взаємодія океанічної і материкових літосферних плит.

У поясах нової складчастості і сьогодні продовжуються активні тектонічні рухи. Про це свідчить високий ступінь сейсмічності в деяких районах.

У молодих складчастих поясах також широко розвинутий вулканізм.

Переміщення в земній корі відбуваються не тільки в областях нової складчастості. Утворення складок у районі невисоких гір Європи, Уралу, Тянь-Шаню, Куньлуню, Алтаю, Саян, Тибету і багатьох інших гірських систем відбулося у палеозої і мезозої. З того часу гори поступово руйнувалися, перетворюючись на горбисті рівнини.

Рівнини материка

Рівнини різної висоти розташовуються на платформах. Вони мають величезні розміри і простягаються на тисячі кілометрів. Так, Східноєвропейська рівнина, що лежить на давній Східноєвропейській платформі, є однією з найбільших рівнин світу. Її рельєф складний: височини (Середньоруська та ін.) чергуються з низовинами (Причорноморська, Прикаспійська - низовина, що лежить нижче рівня моря на 28 м). На рельєфі північної частини рівнини позначилася діяльність давнього льодовика. Він згладив скельні виступи, приніс численні валуни та відклав подрібнені гірські породи.

На півночі Євразії на молодій Західносибірській платформі лежить Західносибірська рівнина. Її поверхня має ввігнуту, ніби блюдце, форму. Тому рівнина сильно заболочена. Середньосибірське плоскогір'я, що сформувалося на давній Сибірській платформі, є високою рівниною, на поверхні якої під час давніх вулканічних вивержень потоки лави утворили високі ступінчасті плато.

На півдні материка на давній Китайсько-Корейській платформі лежить Велика Китайська рівнина, а на Індостанській - плоскогір'я Декан, вкрите базальтовими лавами давніх вулканічних вивержень. Низовини Індо-Гангська та Месопотамська складені наносами річок, потужність яких подекуди сягає тисячі метрів.

Гори материка

Гори Євразії виникли в різні епохи горотворення, тому мають різні висоту і форми поверхонь. Через увесь материк із заходу на схід простягнувся найдовший на планеті пояс молодих складчастих гір - Піренеї, Альпи, Апенніни, Карпати, Кримські, Кавказ, Гімалаї, нагір'я Тибет. Вони утворилися в останню альпійську епоху горотворення, тому, як правило, високі і могутні, з крутими схилами і гострими вершинами-піками.

Альпи - найбільша і найвища гірська система Європи. Їх гострі гребені здіймаються на висоту понад 4 000 м, а найвища вершина г. Монблан сягає 4 807 м.

Піренеї кількома паралельними високими хребтами із засніженими вершинами простягаються на Піренейському півострові.

Середньовисокі Апенніни перетинають увесь Апеннінський півострів. Вони складені різними гірськими породами, тому мають як загострені, так і округлі вершини.

Апенніни

Карпати так само є середньовисокими горами. Вони складені не дуже стійкими до руйнування гірськими породами (піщаниками, глинистими сланцями, вапняками), тому їх вершини мають округлі обриси, а схили порізані річковими долинами.

Карпати

Хребти Кримських гір простягаються трьома паралельними пасмами вздовж південного берега Кримського півострова. Вони мають вирівняні столоподібні вершини, які називаються яйли.

Кавказькі гори розміщуються між Чорним і Каспійським морями. Серед їх хребтів височать конуси згаслих вулканів - Ельбрус і Казбек.

Величні і недоступні Гімалаї - найвища гірська система земної кулі. Найвищою їх вершиною, як ви вже знаєте, є гора Джомолунгма, що засніженою пірамідою здіймається на висоту 8 850 м. Північніше лежить нагір'я Тибет - поєднання високих плоских рівнин (заввишки 5 000 м) і дуже високих (до 7 000 м) гірських хребтів. Воно піднімалося разом з Гімалаями і досягло рекордної для нагір'їв висоти.

Старі гори, які розташовуються в областях давньої складчастості, збереглися гірше. Вони, як правило, невисокі і мають округлі вершини. Так, плосковерхі середньовисокі Скандинавські гори сильно зруйновані.

Уральські гори, що довгим поясом простяглися з півночі на південь, так само зруйновані і низькі.

Гори Тянь-Шань теж старі і з часом були зруйновані. Проте під час наступних горотворень вони знову піднялися. Тому нині вони дуже високі, їх схили круті, а вершини плоскі. Такі гори називають відродженими.

А ви знали, що ...?

* Тибет - найвище нагір'я на земній кулі. Його площа дорівнює 4 площам України, а середня висота - 4 км.
* Найбільша в світі низовина, що знаходиться нижче рівня моря - Прикаспійська. Її площа становить 200 тис. км2.

Перевір себе

1. Охарактеризуйте геологічну будову Євразії.

2. В яких місцях з геологічної точки зору утворилися складчасті пояси?

3. Які форми рельєфу відповідають складчастим поясам?

4. Наведіть приклади відповідності великих рівнин давнім або молодим платформам.

5. В яких районах Євразії мало місце давнє зледеніння? Як це позначилося на формуванні форм рельєфу?

Список використаної літератури

1. Кобернік С. Г., Скуратович О. Я.: Географія материків і океанів: Підручник для 7 кл. загальноосвіт.навч. закладів. - К.: Навч. книга, 2002. - 319 с.: іл., карти.

2. Урок Карпюк Г. І. , викладач Українського гуманітарного ліцею КНУ ім. Т. Шевченка

3. Й. Р. Гілецький, М. М. Богович. :Географія.Довідник.

4. Бойко В. М., Міхелі С. В. Географія материків і океанів: Підручник для 7 кл.

Відредаговано і надіслано Мазуренко М.С.

Над уроком працювали

Мазуренко М.С.

Карпюк Г. І.

Карпюк Г. І.

Поставить вопрос о современном образовании, выразить идею или решить назревшую проблему Вы можете наОбразовательном форуме, где на международном уровне собирается образовательный совет свежей мысли и действия. Создав блог, Вы не только повысите свой статус, как компетентного преподавателя, но и сделаете весомый вклад в развитие школы будущего. Гильдия Лидеров Образования открывает двери для специалистов высшего ранга и приглашает к сотрудничеству в направлении создания лучших в мире школ.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гіпермаркет знань - перший в світі!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гіпермаркет знань

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
найбільші рівнини і гори євразії. відмінності в рельєфі різних частин материка.

# data[].attributes.attachment_link.title
Найбільші рівнини і гори Євразії. Відмінності в рельєфі різних частин материка. Повні уроки - Гипермаркет знаний

# data[].attributes.attachment_link.description
Гіпермаркет Знань>>Географія>>Географія 7 клас. Повні уроки>> Найбільші рівнини і гори Євразії. Відмінності в рельєфі різних частин материка.Повні уроки 52. Найбільші рівнини і гори Євразії. Відмінності в рельєфі різних частин материка. ознайомитися із рельєфом найбільшогo материка нашої планети- Євразії. 1. Загальна характеристика рельєфу Євразії.2. Рівнини материка.3. Гори материка.

# data[].attributes.headline
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.subject
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікавий світ

# data[].attributes.attachment_link.title
Рослинний і тваринний світ Євразії. Природні зони.

# data[].attributes.headline
Шевченко Поліна 7-А

# data[].attributes.subject
Шевченко Поліна 7-А

# data[].attributes.body
До розвинених країн Європи належить Бельгія. Бе́льгія офіційна назва — Королі́вство Бе́льгія —розташована у Західній Європі. На півночі омивається Північним морем, на суходолі межує на півночі з Нідерландами, на сході — з Німеччиною і Люксембургом, на півдні — з Францією. . Столиця та найбільше місто — Брюссель населення якого становить 1,2 млн осіб. У Бельгії мешкають дві основні мовні групи чи спільноти: нідерландськомовне, яка становить близько 59 відсотків населення. Бельгія — країна з розвиненою економікою і високимрівнем доходу. Країна має дуже високий рівень життя, якість життя хорошу систему охорони здоров'я та освіти,

# data[].attributes.headline
Коломієць Таня

# data[].attributes.subject
Коломієць Таня

# data[].attributes.body
В лідерах за показниками як імпорту, так і експорту опинилися Німеччина, Польща, Білорусь, Італія та Угорщина. Причому, український експорт до Польщі в цьому році вже досяг 1,472 млрд дол., поляки ж поставили нам товарів на 1,821 млрд дол. Другою (і останньою країною), експорт України в яку в 2017 році перевалив за 1 млрд дол., виявилася Італія (1,388 млрд дол.), тоді як на український ринок італійських товарів було завезено на 876,1 млн дол.

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.body
Україна — найбільша за площею держава Європи. Вона має вигідне географічне положення та сприятливі природні умови для розвитку господарства та життя населення. Суходолом Україна межує із сімома країнами: Росією, Білоруссю, Польщею, Словаччиною, Угорщиною, Румунією та Молдовою. У 1991 р. Україна, Росія, Білорусь та Молдова перетворилися з радянських республік на незалежні держави. Співробітництво України із сусідніми країнами є дуже важливим для її подальшого розвитку. Оскільки основним напрямком зовнішньої політики України є інтеграція в європейське співтовариство, особливого значення набувають економічні зв’язки з найближчими сусідами: Польщею, Словаччиною, Угорщиною, Румунією та іншими країнами Європейського Союзу.

Європейський Союз представляють 28 країн, які об'єдналися на основі спільних людських і демократичних цінностей для досягнення стабільності, миру та процвітання. На території ЄС проживає понад 470 млн громадян різних національностей, вірувань і традицій. За 50 років існування ЄС перетворився на потужну та впливову силу, яка відіграє провідну роль у світовій політиці, економіці, культурі.

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Токар Дмитро 7 Б 

# data[].attributes.subject
Токар Дмитро 7 Б 

# data[].attributes.headline
Токар Дмитро 7 Б

# data[].attributes.subject
Токар Дмитро 7 Б

# data[].attributes.headline
Шевченко Поліна 7-А

# data[].attributes.subject
Шевченко Поліна 7-А

# data[].attributes.body
Лондонський Тауер — фортеця, побудована на північному березі річки Темза, історичний центр міста Лондон. Одна з найстаріших історичних споруд Великої Британії, що довгий час слугувала резиденцією англійських монархів. Сьогодні Тауер є одночасно пам'ятником історії та музеєм, зане́сеним до списку об'єктів, що належать до всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

# data[].attributes.headline
Брлаков Родіон

# data[].attributes.subject
Брлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Вікторія Білоус

# data[].attributes.attachment_link.title
Природні зони Євразії

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.body
Природні зони Євразії

Оскільки Євразія лежить в усіх кліматичних поясах північної півкулі, тут представлені всі природні зони земної кулі.

Арктичні пустелі, тундра і лісотундра

Зони арктичних пустель, тундри і лісотундри тягнуться вузькою суцільною смугою через весь материк. Клімат арктичних пустель дуже суворий. Рослинність дуже бідна. Великі ділянки не мають рослинного покриву. Тут зустрічаються песець, білий ведмідь, північний олень; влітку прилітає багато водоплавних птахів, що селяться на високих скелястих берегах, утворюючи пташині базари. У тундрі опадів випадає мало, температури низькі, характерна багаторічна мерзлота, що сприяє формуванню боліт.

Тайга

Багато тут торф’яних і осокових боліт. У європейській тайзі переважають сосна і ялина. До них домішуються дрібнолисті породи — береза, осика, горобина. Південніше 60° пн. ш. у лісах з’являються широколистяні породи — клен, ясен, дуб. В азіатській тайзі ростуть ялиця, сибірська сосна чи кедр, а також модрина — єдине хвойне дерево, що скидає свою хвою на зиму.

Тваринний світ хвойних лісів дуже багатий. Тут живуть лось, білка, заєць-біляк, лісовий лемінг; з хижаків широко поширені вовк, лисиця, рись, лісова куниця, тхір, ласка, бурий ведмідь. У водоймах водиться видра. Серед птахів найбільш численні клести, дятли, біла куріпка, глухарі, тетерева, рябчики, сови.

Мішані ліси

Основна частина мішаних лісів у Європі знаходиться на Східноєвропейській рівнині і поступово зникає в західному напрямку. У цих лісах поряд із хвойними і дрібнолистими породами ростуть широколистяні. Тут уже є рясний трав’яний покрив на дерново-підзолистих ґрунтах, менше поширені болота. В Азії також є зона мішаних лісів, але вона з’являється тільки в притихоокеанському секторі помірного поясу, де ліси ростуть в умовах мусонного клімату, а їхній склад різноманітніший

# data[].attributes.headline
Токар Дмитро 7 Б 

# data[].attributes.body
Токар Дмитро 7 Б

# data[].attributes.headline
Токар Дмитро 7б

# data[].attributes.body
Токар Дмитро 7б

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид

# data[].attributes.body
Скандинавський півострів - найбільший півострів Європи. Його площа близько 800 тис. км2. Скандинавський півострів омивається Баренцовим, Норвезьким, Північним і Балтійським морями.

Бенгальська затока - найбільша затока. Вона розташована поблизу берегів Азії. Її площа досягає 2,2 млн. квадратних кілометрів.

Каспійське море - найбільше озеро на Землі. Своїми водами воно омиває Росію, Азербайджан, Казахстан, Туркменію, а також Іран. Площа Каспійського моря приблизно становить 376 тис. км2.

Озеро Байкал -  найглибше прісноводне  озеро в світі. Воно  розташоване в південно-  східній частині Сибіру й  оточене гірським  хребтом. Площа озера  становить 31,5 тис. км2,  довжина - 636 км,  ширина - 48 км, а  найглибше місце сягає  1620 метрів. Байкал засіяний безліччю малих островів, найбільший з яких - острів Ольхон. Він розташований майже на середині озера і має площу близько км2 Озеро Байкал містить близько 20% запасів усієї прісної води Земної кулі, а це приблизно 23 тис. кубічних кілометрів. Окрім того, що Байкал найглибше озеро, воно тримає першість за прозорістью води. Білий диск, який використовують для перевірки прозорості води, тут можна побачити на глибині приблизно 500 метрів. Окрім цих достоїнств, Байкал ще й найстаріше озеро на землі. На думку вчених його улоговина почала своє формування ще 2530 млн. років тому. Фахівці встановили, що береги озера щорічно розсовуються приблизно на 2 см, а площа Байкалу при цьому збільшується на 3 гектари. Унікальний байкал і своїм тваринним світом. Тут нараховується близько 1500 видів живих організмів, до того велика частина з них зустрічається тільки тут. Через великі розміри озеро впливає на клімат навколишньої місцевості: у спеку воно прохолоджує, а узимку від нього віє теплом. Тому клімат тут більш м^який, чим у прилеглих районах.

Чортове озеро - озеро Шайтан, розташоване на півдні Кіровської області Російської Федерації, поблизу міста Уржума. Свою дивну назву озеро одержало за періодичне фонтанування води. Це незвичайне явище відбувається через розпад на дні озера водоростей, які утворюють горячі гази.

Вогненне озеро -  озеро Ільмень,  розташоване в  Новгородській області  Росії. Свою назву озеро  одержало за те, що в  ньому через гниття  торфу накопичуються  горючі гази. Коли  Ільмень вкривається кригою, то починають збиратися гази, і якщо пробити лунку і піднести палаючий сірник, то спалахне вогонь. Узимку місцеві рибалки гріються біля цих вогненних лунок.

Дивне озеро - це озеро Балик, що знаходиться в Якутії. Воно цікаве тим, що узимку на його поверхні виростають дивні крижані стовпи висотою до 2-3 м. Це відбувається через те, що з фонтанами газу на поверхню виходять і краплі води. При низькій температурі ці краплі миттєво замерзають і утворюють фантастичні стовпи.

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид

# data[].attributes.body
Річки Евразії-Материк характеризується великою різноманітністю поверхневих (річок, озер, боліт, льодовиків) та підземних вод. В усі чотири океани, що омивають Євразію, несуть свої води величезні повноводні річки з розгалуженою мережею приток. Тут є всі типи річок за джерелами живлення і режимом стоку. У різних частинах материка річки живляться дощовими і ґрунтовими, талими сніговими і льодовиковими водами. Більшість з них збирають воду з величезних басейнів. У Північний Льодовитий океан впадають такі великі річки, як Об, Єнісей, Лена, Печора та безліч менших. Усі вони живляться в основному талим и сніговими водами і частково за рахунок літніх дощів. Узимку річки замерзають. Найповноводнішою річкою басейну є Єнісей, а найдовшою — Лена (4400 км). Єнісей Лєна

# data[].attributes.headline
Озеро Байкал. Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.subject
Озеро Байкал. Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.body
https://youtu.be/picGFg4SHOY

# data[].attributes.attachment_link.title
ИНТЕРЕСНЫЕ ФАКТЫ ПРО БАЙКАЛ, О КОТОРЫХ ВЫ НЕ ЗНАЛИ

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Коломієць Ольга 7Б

# data[].attributes.subject
Коломієць Ольга 7Б

# data[].attributes.body
Найбільшу територію займає помірний пояс. Тут добре виражені чотири пори року, що проявляються в зміні погодних умов і життєдіяльності рослин. Улітку температури досягають +25°С і вище, узимку опускаються до –15°С і нижче. Середньорічна температура коливається між +15 до 0°С. Тут переважають помірні повітряні маси й низький атмосферний тиск. Висхідні потоки повітря спричиняють випадання до 1000 мм і більше опадів на рік, але розподіляються дуже нерівномірно.

# data[].attributes.headline
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.subject
Коломієць Ольга 7Б 

# data[].attributes.attachment_link.title
Кліматичні пояси та типи клімату. Скрайбінг.

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон 

# data[].attributes.body
Бурлаков Родіон

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
РОЗДІЛ IV МАТЕРИКИ ПІВНІЧНОЇ ПІВКУЛІ

ТЕМА 2. Євразія

& 52. Населення Євразії

Пригадайте:

1. Які чинники впливають на розміщення населення?

2. Які основні ознаки розміщення населення на території вивчених вами материків?

Кількість населення та його розміщення на території. Євразія - найбільший населений континент. Разом з Африкою Євразію вважають прабатьківщиною людства. Найдавніші цивілізації, які існували на території цього материка, відіграли значну роль у розвитку людства.

На материку проживає майже 70 % усіх

жителів земної кулі. Середня густота населення на материку - майже 100 осіб на 1 км2, що у два рази більше середньосвітового показника (51 особа на 1 км2).

У Євразії населення розміщене дуже нерівномірно. Густо заселена крайня західна її частина (мал. 136).

- Поясніть, чому.

У Західній Європі найбільше заселене узбережжя Атлантичного океану. Важлива особливість цієї частини Євразії - велика кількість міського населення. Інші скупчення населення характерні для східної і південної частини Євразії, щільність сільського населення може досягати 1000-1500 осіб на 1 км2. Тут у сільському господарстві широко застосовують

штучне зрошення полів, на яких у великій кількості вирощують рис, що дає високі врожаї та є основною їжею багатомільйонного населення. Решта ж території Євразії заселена рідше, а на Крайній Півночі й у пустелях є місця, де немає постійного населення.

Мал. 136. Густота населення в Західній Європі

Расовий склад населення. Расовий і етнічний склад населення Євразії дуже складний, що пов'язано з багатовіковими процесами переселення народів у результаті завойовницьких походів, міжусобних воєн, природних катастроф, переміщення національних меншин тощо (мал. 137).

Значна частина жителів Євразії (понад 47 %) належить до європеоїдної (білої) раси. Ця раса поділяється на північну, представники якої мають світлу шкіру й волосся, і південну, у представників якої смуглява шкіра й темне волосся. Перша з них переважає в північній частині Європи, а друга - у південній. Південна гілка європеоїдної раси поширена також у Південно-Західній Азії та на півночі Індостану, частково - у Середній і Центральній Азії.

Монголоїдна (жовта) раса за кількістю людей, які входять до неї, мало поступається перед європеоїдною расою. Населяють Східну й Південно-Східну Азію та частково Північну, Центральну й Середню Азію. У Європі їх небагато.

Нечисленні представники екваторіальної (негроїдно-австралоїдної) раси живуть на крайньому півдні Індостану й на Шрі-Ланці, у Південно-Східній Азії. Дравіди, що утворюють перехідну расу (між екваторіальною й південною гілкою європеоїдної раси), населяють південь Індостану.

Народи Євразії та їхні мови. Поділ на народи не збігається з поділом людства на раси. Часто в складі одного й того ж народу можна зустріти людей з різними расовими ознаками. Основна, найвиразніша ознака кожного народу - його мова. Тому при поділі народів за основу звичайно беруть мови, якими вони розмовляють. Мови, залежно від походження, спорідненості та взаємної близькості, об'єднують у мовні сім'ї та групи.

Мал. 137. Представники населення Євразії: а) європеоїдна раса; б) монголоїдна раса; в) екваторіальна раса

Індоєвропейська сім'я мов і народів - найчисленніша в Євразії. Вона поділяється на декілька груп.

Слов'янська група народів населяє східну половину Європи, а також частину Середньої та Південної Європи. До неї належать східні слов'яни (росіяни, українці та білоруси), західні слов'яни (поляки, чехи, словаки) і південні слов'яни (болгари, серби, хорвати, словенці). Російський народ найчисленніший із слов'янських народів. Росіяни й українці живуть також у середній смузі Сибіру та на півночі Казахстану.

Германська група народів населяє Північно-Західну Європу та частину Середньої Європи. До цієї групи належать німці, австрійці, більша частина швейцарців, шведи, норвежці, данці, ісландці, голландці, близькі до них за мовою фламандці (у Нідерландах і Бельгії), а також англійці.

До романської групи належать ті народи, мови яких утворилися під упливом латинської мови - мови Стародавнього Риму. Романська група народів населяє Південну й Південно-Західну Європу. До складу цієї групи входять італійці, іспанці, португальці, французи, валлони, а також румуни та молдавани. Мова й культура румунів і молдаван зазнали великого впливу сусіднього слов'янського населення.

Іранську групу утворюють перси, афганці, таджики.

Найбільша з груп народів індоєвропейської сім'ї - індійська. До неї входять деякі народи Індії.

Китайсько-тибетська сім'я за кількістю людей, що входять до неї, посідає провідне місце в Євразії. До неї належать китайці (вони називають себе хань), тибетці, народи півострова Індокитай і Гімалаїв.

Досить численна дравідська сім'я, а також малайсько-полінезійська сім'я, до якої в Євразії належать індонезійці, малайці на півдні півострова Індокитай і філіппінці.

До окремих сімей належать турки і монголи, фіни й угорці, араби та євреї, які живуть в Ізраїлі. Деякі народи (наприклад, японці та корейці) значно відрізняються за мовою від усіх інших народів і не належать до жодної мовної сім'ї.

Запитання та завдання

1. Поясніть, чому одні території Євразії густо заселені, а інші - ні.

2. Охарактеризуйте расовий склад населення Євразії.

3. До якої сім'ї і групи мов належить мова, якою викладають у вашій школі?

4. Де живуть і до якої мовної сім'ї та групи належать серби, французи, шведи, румуни, афганці, тибетці?

5. Установіть, які мовні групи належать до складу індоєвропейської сім'ї.

Працюємо з картою та атласом

Установіть особливості розміщення расових груп населення на материку Євразія й визначте основні народи, які відносяться до цих рас, використовуючи карти атласу.

Сторінка дослідника

Визначте за картою атласу найбільш густозаселені райони й території з найменшою щільністю населення. Назвіть основні причини таких суттєвих відмінностей у розміщенні населення.

Цікавий факт

Населення Китаю становить понад 1 млрд 360 тис. осіб. У середньому в Китаї за добу народжується 45 тис. 480 дітей. Тобто майже кожні 2 с на світ з'являється одна дитина.

Неозначено особові речення.

Related posts:

НАСЕЛЕННЯ ЄВРАЗІЇ. СУЧАСНА ПОЛІТИЧНА КАРТА МАТЕРИКА УРОК 60. НАСЕЛЕННЯ ЄВРАЗІЇ. СУЧАСНА ПОЛІТИЧНА КАРТА МАТЕРИКА Навчальна мета: формувати знання про населення материка, його кількість, расовий та етнічний склад, розміщення по території; ознайомити з сучасною політичною картою Євразії; вдосконалювати практичні уміння та навички характеризувати населення материка за тематичними картами атласа. Обладнання: політична карта Євразії, ілюстративні матеріали представників різних рас та народів, що проживають [...]...

НАСЕЛЕННЯ ЄВРАЗІЇ. ДЕРЖАВИ Мета: Навчальна: формувати загальні уявлення про формування та ознаки населення материка, ознайомити з сучасною політичною картою Євразії; вдосконалювати практичні вміння та навички характеризувати населення материка за тематичними картами атласу; Розвивальна: формувати вміння аналізувати, виділяти істотні ознаки, узагальнювати, робити висновки; Виховна: формувати пізнавальний інтерес до національних особливостей, культури, способу життя інших народів. Тип уроку: урок засвоєння [...]...

НАСЕЛЕННЯ ЄВРАЗІЇ. ПОЛІТИЧНА КАРТА Мета: - формувати знання про населення материка, його кількість, расовий та етнічний склад, розміщення територією; ознайомити з сучасною політичною картою Євразії; вдосконалювати практичні вміння та навички характеризувати населення материка за тематичними картами атласу; - формувати вміння, аналізувати, виділяти істотні ознаки, узагальнювати, робити висновки; - формувати пізнавальний інтерес до національних особливостей, культури, способу життя інших народів. [...]...

НАСЕЛЕННЯ. РАСОВИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. РОЗМІЩЕННЯ НАСЕЛЕННЯ НА МАТЕРИКУ Розділ II МАТЕРИКИ Урок № 61 Тема. НАСЕЛЕННЯ. РАСОВИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. РОЗМІЩЕННЯ НАСЕЛЕННЯ НА МАТЕРИКУ Мета: сформувати в учнів уявлення про особливості населення Євразії, його расовий, етнічний, релігійний склад; поглибити практичні навички учнів аналізувати причини нерівномірності розселення населення територією материка, розвивати навички роботи з картами атласу, формувати уміння роботи в парі, відстоювати власну [...]...

Населення Розділ 2 МАТЕРИКИ Тема 5. Північна Америка §61 Населення Пригадайте За якими ознаками характеризують населення материків? Людина здавна почала заселяти євразійський континент. Перші стоянки давньої людини в Європі з'явилися близько 800 тис. років тому. Нині на континенті проживає більша частина населення Землі, а це понад 4 млрд осіб, у складі яких представники всіх існуючих рас. [...]...

НАСЕЛЕННЯ АФРИКИ УРОК 22. НАСЕЛЕННЯ АФРИКИ Навчальна мета: сформувати первинні знання про етнічний склад населення Африки, особливості його формування, динаміку й розміщення; сприяти розумінню демографічних проблем Африки та шляхів їх розв'язання; формувати первинні практичні уміння характеризувати загальні ознаки населення материка; вдосконалювати практичні уміння працювати з тематичними картами атласа. Основні поняття: густота населення, приріст населення, народжуваність, смертність, корінне [...]...

СУЧАСНА ПОЛІТИЧНА КАРТА ЄВРАЗІЇ. НАЙБІЛЬШІ ДЕРЖАВИ. УКРАЇНА СЕРЕД ДЕРЖАВ ЄВРАЗІЇ Розділ II МАТЕРИКИ Урок № 62 Тема. СУЧАСНА ПОЛІТИЧНА КАРТА ЄВРАЗІЇ. НАЙБІЛЬШІ ДЕРЖАВИ. УКРАЇНА СЕРЕД ДЕРЖАВ ЄВРАЗІЇ Мета: сформувати в учнів систему знань про сучасну політичну карту Євразії; поглибити практичні навички учнів працювати з тематичними картами атласу та контурними картами; сприяти розвитку вміння учнів аналізувати матеріал, що вивчається. Тип уроку: вивчення нового матеріалу. Обладнання: політична [...]...

ГЕОГРАФІЧНЕ ПОЛОЖЕННЯ ЄВРАЗІЇ. ПОДІЛ ЄВРАЗІЇ НА ДВІ ЧАСТИНИ СВІТУ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 10. ПОЗНАЧЕННЯ НА КОНТУРНІЙ КАРТІ ГЕОГРАФІЧНИХ ОБ'ЄКТІВ ЄВРАЗІЇ Мета: Навчальна: ознайомити із загальними відомостями про материк; формувати знання про особливості географічного положення та берегової лінії Євразії; вдосконалювати практичні вміння та навички характеризувати географічне положення материка; Розвивальна: розвивати вміння складати опис об'єкта за типовим планом; аналітичне мислення, уміння будувати логічні міркування, робити висновки; Виховна: виховувати пізнавальну активність, інтерес до вивчення теми, самостійність. Тип уроку: [...]...

Населення Океанії МІЖНАРОДНА ЕКОНОМІКА Розділ 5 РЕГІОНИ СВІТУ 5.5. ЗАГАЛЬНИЙ ОГЛЯД АВСТРАЛІЇ ТА КРАЇН ОКЕАНІЇ 5.5.4. Населення Океанії Корінне населення Океанії - папуаси, меланезійці, мікронезійці і полінезійці. Від початку захоплення Океанії європейськими державами і згодом США кількість корінного населення зменшилася, водночас утворилось населення європейського походження. З розвитком плантаційного господарства і гірничої справи колонізатори почали завозити до Океанії [...]...

Населення Африки Розділ 2 МАТЕРИКИ Тема 1. Африка §23 Населення Африки Пригадайте До яких рас належить населення світу? Народи Африканського континенту. Африка - континент, на якому знайдені сліди життєдіяльності найдавнішої людини планети. Тому материк вважають батьківщиною людства. В Африці живуть народи всіх трьох головних рас. Представники європеоїдної раси, а саме її південної гілки (араби, бербери й туареги), [...]...

Води суходолу Євразії. Річки Розділ VI Материки північної півкулі Тема 2. Євразія & 44. Води суходолу Євразії. Річки Пригадайте: 1. Як впливає клімат на поширення річок? 2. Як залежать від кліматичних умов живлення та режим річок? 3. За яким планом характеризують річку? Розподіл вод суходолу на материку. Унаслідок значних кліматичних відмінностей води суходолу розміщені на території Євразії вкрай нерівномірно. [...]...

Кількість і розміщення населення Землі Розділ IV ПЛАНЕТА ЛЮДЕЙ У цьому розділі ви Ознайомитеся з: - чисельністю населення Землі та України; - людськими расами; - найчисельнішими народами світу; - найбільш заселеними територіями земної кулі. Навчитеся: - визначати за картою найбільші держави світу; - аналізувати карти густоти населення; - порівнювати людські раси за зовнішніми ознаками, густоту населення в різних регіонах світу; [...]...

КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. КИТАЙ. ЯПОНІЯ. УКРАЇНА СЕРЕД ДЕРЖАВ ЄВРАЗІЇ УРОК 62. КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. КИТАЙ. ЯПОНІЯ. УКРАЇНА СЕРЕД ДЕРЖАВ ЄВРАЗІЇ Навчальна мета: формувати загальні уявлення про країни азіатської частини Євразії, особливості їх природи, населення й господарської діяльності; поглибити та систематизувати знання про Україну як одну з держав материка; вдосконалювати практичні уміння та навички характеризувати природу, населення й господарську діяльність окремих країн Євразії, визначати місце України [...]...

ЯКА ЧИСЕЛЬНІСТЬ НАСЕЛЕННЯ ЗЕМЛІ? Зустріч 20. ЯКА ЧИСЕЛЬНІСТЬ НАСЕЛЕННЯ ЗЕМЛІ? Мета: розповісти учням про чисельність населення світу й України; сформувати уявлення про людські раси та їх зовнішні ознаки; розвивати пізнавальний інтерес; виховувати повагу до представників усіх рас. Хід уроку I. ОРГАНІЗАЦІЙНИЙ МОМЕНТ II. АКТУАЛІЗАЦІЯ ОПОРНИХ ЗНАНЬ (див. додатковий матеріал) ДОДАТКОВИЙ МАТЕРІАЛ 1. Відповіді на запитання рубрики "Запитання і завдання [...]...

НАЙБІЛЬШІ КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. ДІЯЛЬНІСТЬ ЛЮДЕЙ ТА ОХОРОНА ПРИРОДИ ПРИРОДА МАТЕРИКІВ І ОКЕАНІВ § 25. НАЙБІЛЬШІ КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. ДІЯЛЬНІСТЬ ЛЮДЕЙ ТА ОХОРОНА ПРИРОДИ - Де розташована Євразія? З яких частин вона складається? На якому материку найбільше населення? Євразія - найбільший за площею і найбільш заселений материк на планеті. На ньому проживає більше половини населення Землі. На материку розташовано 93 країни світу, які відрізняються площею, [...]...

МОВНИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. РЕЛІГІЇ НАРОДІВ СВІТУ УРОК 9. МОВНИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. РЕЛІГІЇ НАРОДІВ СВІТУ Навчальна мета: сформувати знання про найбільші народи та найпоширеніші мови світу, сприяти розумінню сучасних етнічних та релігійних процесів у світі, ознайомити з класифікацією країн за національним складом населення, найпоширенішими мовними сім'ями та групами; розвивати уміння працювати з картами атласу, аналізувати стовпчикові та кругові діаграми. Обладнання: [...]...

Населення - ЗАГАЛЬНИЙ ОГЛЯД КРАЇН АМЕРИКИ МІЖНАРОДНА ЕКОНОМІКА Розділ 5 РЕГІОНИ СВІТУ 5.2. ЗАГАЛЬНИЙ ОГЛЯД КРАЇН АМЕРИКИ 5.2.2. Населення У населенні Північної Америки є представники різних рас. Корінні жителі материка - індіанці, ескімоси й алеути - належать до американської гілки монголоїдної раси. Переважна частина населення - вихідці з європейських країн. Більша частина населення говорить англійською мовою, а в Канаді значна частина [...]...

ОСОБЛИВОСТІ ПРИРОДИ ЄВРАЗІЇ ПРИРОДА МАТЕРИКІВ І ОКЕАНІВ § 23. ОСОБЛИВОСТІ ПРИРОДИ ЄВРАЗІЇ - Які материки є на Землі? Що вам відомо про материк Євразію? Євразія - найбільший з усіх материків на Землі. Материк Євразія складається з двох частин світу: Європи та Азії. Звідси й походить назва материка. - 1. Знайдіть і покажіть на фізичній карті півкуль (форзац 1) [...]...

НАСЕЛЕННЯ АФРИКИ. ДЕРЖАВИ. ЗВ'ЯЗКИ УКРАЇНИ З ДЕРЖАВАМИ АФРИКАНСЬКОГО КОНТИНЕНТУ. ПРАКТИЧНА РОБОТА 3. ПОЗНАЧЕННЯ НА КОНТУРНІЙ КАРТІ НАЗВ ОСНОВНИХ ГЕОГРАФІЧНИХ ОБ'ЄКТІВ МАТЕРИКА (ЗАКІНЧЕННЯ) Мета: Навчальна: формувати в учнів знання про основні раси і народи населення Африки, особливості їхнього формування, динаміку і розміщення, окремі держави; ознайомити зі зв'язками України з державами континенту; вдосконалювати вміння характеризувати особливості населення певних територій та зв'язок їхньої господарської діяльності з природними умовами; формувати навички аналізу економічних і соціальних проблем населення; виявляти практичне значення набутих [...]...

Національний та етнічний склад населення Географія Економічна і соціальна географія України Населення України Національний та етнічний склад населення Національний склад населення - розподіл населення певної території за національностями. В Україні живуть і працюють представники понад 100 національностей (схема 11). Більша частина населення - українці (77,8 %), корінне населення країни. В усіх областях (окрім АР Крим) вони становлять більшість населення, хоча [...]...

ЕТНІЧНИЙ, МОВНИЙ І РЕЛІГІЙНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ Розділ 1. Загальна економіко-географічна характеристика світу Тема 2. Населення світу § 9. ЕТНІЧНИЙ, МОВНИЙ І РЕЛІГІЙНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ Етнічний і мовний склад населення. Терміном "етнос" (з давньогрец. - народ) зазвичай позначають особливе соціальне угруповання людей, що виникло впродовж тривалого історичного розвитку. У сучасному суспільно-політичному лексиконі, науковій і навчальній літературі поняття "народ" та "етнос" часто застосовують [...]...

Географічне положення Євразії РОЗДІЛ IV МАТЕРИКИ ПІВНІЧНОЇ ПІВКУЛІ ТЕМА 2. Євразія ЄВРАЗІЯ - найбільший материк на планеті Земля, який омивається водами чотирьох океанів. Він займає третю частину суходолу. Євразія - материк значних контрастів. У Гімалайських горах розміщена найвища гора світу - Джомолунгма (Еверест) (8848 м). На материку розміщений Полюс холоду Північної півкулі (місто Оймякон), де температура повітря опускається [...]...

РОСЛИННИЙ І ТВАРИННИЙ СВІТ ЄВРАЗІЇ ПРИРОДА МАТЕРИКІВ І ОКЕАНІВ § 24. РОСЛИННИЙ І ТВАРИННИЙ СВІТ ЄВРАЗІЇ - Які є теплові смуги на Землі? Де вони розташовані? Євразія - великий метрик. Він розташований в усіх теплових смугах Землі. Холодна смуга Євразії простяглася на півночі вздовж узбережжя Північного Льодовитого океану. Через суворі природні умови на півночі Євразії дуже бідний рослинний і тваринний [...]...

Населення Австралії. Україна й Австралія РОЗДІЛ II. МАТЕРИКИ ТРОПІЧНИХ ШИРОТ ТЕМА 3. Австралія & 29. Населення Австралії. Україна й Австралія Пригадайте: Які раси проживають в Австралії? Чи живуть в Австралії українці? Корінне та прийшле населення. Австралія - найменш заселений материк. Тут проживає всього 20 млн осіб. Працюємо з картою атласу "Народи та густота населення світу". Мал. 79. Австралієць-абориген Мал. 80. [...]...

НАСЕЛЕННЯ ТА ПОЛІТИЧНА КАРТА АФРИКИ Мета: - сформувати первинні знання про етнічний склад населення Африки, особливості його формування, динаміку і розміщення; сприяти розумінню демографічних проблем Африки та шляхів їх вирішення; формувати первинні практичні вміння характеризувати загальні риси населення материка за тематичними картами атласу; - розвивати вміння знаходити та використовувати інформацію; свідомо використовувати мовні засоби відповідно до завдань комунікації; - налаштовувати [...]...

Населення Південної Америки. Держави. Зв'язки України з державами Південної Америки РОЗДІЛ II. МАТЕРИКИ ТРОПІЧНИХ ШИРОТ ТЕМА 2. Південна Америка & 25. Населення Південної Америки. Держави. Зв'язки України з державами Південної Америки Пригадайте: 1. Як відбувалося заселення материка? 2. Народи яких людських рас заселили Південну Америку? 3. Назвіть відомі вам держави материка. Населення. На думку вчених, Південну Америку почали заселяти індіанці з Північної Америки, які належать [...]...

Загальні ознаки клімату Євразії РОЗДІЛ IV МАТЕРИКИ ПІВНІЧНОЇ ПІВКУЛІ ТЕМА 2. Євразія & 44. Загальні ознаки клімату Євразії Пригадайте: 1. Назвіть особливості географічного положення Євразії. 2. Які течії проходять біля її берегів? Загальна характеристика клімату. Велика протяжність Євразії з півночі на південь зумовлює відмінності в отриманні сонячної радіації в різних її частинах. Тому на цьому материку є всі кліматичні [...]...

ДОСЛІДЖЕННЯ ТА ОСВОЄННЯ ЄВРАЗІЇ Мета: Навчальна: поглибити та систематизувати знання про історію відкриттів та досліджень окремих регіонів материка, видатних дослідників та мандрівників; вдосконалювати практичні уміння характеризувати історію досліджень материка, виділяти етапи досліджень; Розвивальна: розвивати вміння працювати з різними джерелами географічних знань, знаходити головне, висловлювати та відстоювати свою думку; Виховна: виховувати гордість за географічні надбання мандрівників, повагу до знань, здобутих [...]...

РОЗМІЩЕННЯ НАСЕЛЕННЯ. МІСЬКЕ І СІЛЬСЬКЕ НАСЕЛЕННЯ Розділ 1. Загальна економіко-географічна характеристика світу Тема 2. Населення світу §8. РОЗМІЩЕННЯ НАСЕЛЕННЯ. МІСЬКЕ І СІЛЬСЬКЕ НАСЕЛЕННЯ Розміщення населення. Населення світу розміщується дуже нерівномірно. Адже не всі регіони на континентах мають сприятливі природні умови для життя і господарської діяльності людини. Найбільш густо населеними у світі є прибережні території. Загалом лише на 7 % площі суходолу [...]...

Географічне положення та берегова лінія Євразії Розділ VI Материки північної півкулі Тема 2. Євразія Площа - 54,6 млн км2. Населення - 5,1 млрд осіб. Довжина берегової лінії - 120,3 тис. км. Найвища точка над рівнем моря - гора Джомолунгма (Еверест) (8850 м). Найнижча точка від рівня моря - поверхня Мертвого моря (-400 м). Середня висота над рівнем моря - 840 м. [...]...

КІЛЬКІСТЬ НАСЕЛЕННЯ. ПРИРОДНИЙ І МЕХАНІЧНИЙ РУХ. СТАТЕВО-ВІКОВИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ Розділ 1. Загальна економіко-географічна характеристика світу Тема 2. Населення світу Люди є головним багатством будь-якої країни. Утім і в планетарному масштабі основною "дійовою особою" є саме людина. Адже все, що відбувається, виробляється і здійснюється на Землі, зрештою, оцінюється через придатність або непридатність, корисність чи некорисність, безпеку або небезпеку як для кожної окремої людини, так і [...]...

Населення Африки. Держави РОЗДІЛ II. МАТЕРИКИ ТРОПІЧНИХ ШИРОТ ТЕМА 1. Африка & 18. Населення Африки. Держави Пригадайте: 1. Які людські раси живуть на Землі? 2. Представники яких людських рас проживають в Африці? Населення. Африка - прабатьківщина людства. Найдавніші останки предків людини й знаряддя праці знайдені в породах, які мають вік приблизно 3 млн років, у Танзанії, Кенії та [...]...

КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. НІМЕЧЧИНА. ФРАНЦІЯ. ВЕЛИКА БРИТАНІЯ. ІТАЛІЯ. РОСІЯ УРОК 61. КРАЇНИ ЄВРАЗІЇ. НІМЕЧЧИНА. ФРАНЦІЯ. ВЕЛИКА БРИТАНІЯ. ІТАЛІЯ. РОСІЯ Навчальна мета: формувати загальні уявлення про природу, населення та господарство Німеччини, Франції, Великої Британії, Італії, Росії; вдосконалювати практичні уміння визначати географічне положення країн Євразії, характеризувати населення та господарство найбільших країн; розвивати творче мислення шляхом використання нестандартних підходів до вивчення країн. Обладнання: політична карта Євразії, підручники, [...]...

Кількість і розміщення населення Землі ІІ СЕМЕСТР РОЗДІЛ IV Земля - планета людей Тема 1. Кількість і розміщення населення Землі Урок 60. Кількість і розміщення населення Землі Мета: сформувати в учнів знання про кількість населення Землі, України та причини зміни кількості населення; ввести поняття "густота" населення Землі та з'ясувати, які причини впливають на нерівномірне розміщення населення на планеті; розвивати науковий [...]...

Що розуміють під поняттям "корінні народи"? 15 Що розуміють під поняттям "корінні народи"? Термін "корінні народи" застосовується у міжнародних документах, як правило, щодо народів, що ведуть традиційний спосіб життя, від якого залежить саме їх існування як окремої національної групи, і які відмінні від більшості населення цієї держави. Концепція корінних народів виникла на початку XX ст. і поширювалася на регіони, що розвивалися [...]...

ЗМІНА ПРИРОДИ ЄВРАЗІЇ ЛЮДИНОЮ. ОХОРОНА ПРИРОДНИХ КОМПЛЕКСІВ УРОК 59. ЗМІНА ПРИРОДИ ЄВРАЗІЇ ЛЮДИНОЮ. ОХОРОНА ПРИРОДНИХ КОМПЛЕКСІВ Навчальна мета: повторити та систематизувати знання про особливості природи Євразії; формувати знання про найбільш відомі природоохоронні території материка; вдосконалювати вміння та навички визначати та оцінювати наслідки впливу господарської діяльності людини на природу материка; розвивати уміння працювати в групах. Обладнання: фізична карта Євразії, карта природних зон Євразії, [...]...

НАЦІОНАЛЬНИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. УКРАЇНСЬКА ДІАСПОРА РОЗДІЛ ІІ. НАСЕЛЕННЯ УКРАЇНИ УРОК 7. НАЦІОНАЛЬНИЙ ТА ЕТНІЧНИЙ СКЛАД НАСЕЛЕННЯ. УКРАЇНСЬКА ДІАСПОРА Очікувані результати: учень характеризує особливості національного складу населення; називає етнографічні групи українців та національні меншини; пояснює причини строкатого національного складу населення України та виникнення діаспор; показує на карті країни з найбільшими за кількістю українськими діаспорами; наводить приклади зв'язків з українцями закордону; будує [...]...

Чисельність населення на 1 січня 2009 року та середня чисельність населення за 2008 рік (тис. осіб) Додаток Таблиця 1 Чисельність населення на 1 січня 2009 року та середня чисельність населення за 2008 рік (тис. осіб) На 1 січня 2009 року Середня чисельність населення за 2008 рік Все Населення Міське Сільське Все Населення Міське Сільське Україна 46143,7 31587,2 14556,5 46258,2 31628,0 14630,2 Автономна Республіка Крим 1967,3 1237,7 729,6 1969,2 1239,1 730,1 Вінницька [...]...

Населення. Держави РОЗДІЛ І V МАТЕРИКИ ПІВНІЧНОЇ ПІВКУЛІ Тема 1. ПІВНІЧНА АМЕРИКА & 35. Населення. Держави Пригадай або здогадайся 1. Які народи є корінними жителями Північної Америки? 2. Як відбувалося заселення Північної Америки після відкриття материка європейцями? 3. Що тобі відомо про зв'язки країн Північної Америки з Україною? Населення материка Корінні жителі, нащадки європейців та африканців. Населення [...]...

ВНУТРІШНІ ВОДИ ЄВРАЗІЇ. НАЙБІЛЬШІ РІЧКИ УРОК 55. ВНУТРІШНІ ВОДИ ЄВРАЗІЇ. НАЙБІЛЬШІ РІЧКИ Навчальна мета: створити загальні уявлення про особливості внутрішніх вод Євразії; повторити, поглибити та систематизувати знання про найбільші річки материка; вдосконалювати практичні уміння характеризувати річки, використовуючи карти атласа. Обладнання: фізична карта Євразії, кліматична карта Євразії, підручники, атласи. Основні поняття: внутрішні води, річковий басейн, річкова система, режим, живлення, притока, водоспад. [...]...

Ви зараз читаєте: Населення Євразії

# data[].attributes.attachment_link.title
Населення Євразії

# data[].attributes.attachment_link.description
Пригадайте: 1. Які чинники впливають на розміщення населення? 2. Які основні ознаки розміщення населення на території вивчених вами материків? Кількість населення та його розміщення на території. Євразія - найбільший населений континент. Разом з Африкою Євразію вважають прабатьківщиною людства. Найдавніші цивілізації, які існували на території цього материка, відіграли значну роль у розвитку людства.

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Води суходолу. Річки Євразії. Бойко Влада 7Б

# data[].attributes.subject
Води суходолу. Річки Євразії. Бойко Влада 7Б

# data[].attributes.body
Річки Євразії: Рейн, Дунай, Дніпро, Волга, Об, Єнісей, Лена, Амур, Хуанхе, Янцзи, Меконг, Ганг, Інд, Євфрат, Тигр;
озера: Каспійське, Женевське, Ладозьке, Байкал, Мертве море.
На формування річкової й озерної мережі впливає і рельєф. Гори затримують вологі повітряні маси, тут випадає більше опадів. У високих горах формуються льодовики, танення яких дає початок річкам. У западинах і розломах земної поверхні збирається вода й утворюються озера.
Беручи початок із гір і височин, річки течуть до морів і океанів. Але не всі вони знаходять туди дорогу. Площа басейну внутрішнього стоку в Євразії займає близько третини всього суходолу материка. Деякі річки на материку, навіть такі значні, як Волга, Урал, Амудар’я, Сирдар’я, впадають у великі озера. Ці річки й озера, які збирають воду з величезних територій, належать до частини материка з внутрішнім стоком.

# data[].attributes.headline
Кліматичні пояси, типи клімату Євразії. Коломієць Таня 7б.

# data[].attributes.subject
Кліматичні пояси, типи клімату Євразії. Коломієць Таня 7б.

# data[].attributes.body
Клімат Євразії тісно пов’язаний з її великими розмірами. Материк характеризується винятковою розмаїтістю кліматичних умов, чому сприяє низка факторів.

Клімат Євразії більш різноманітний і контрастний, ніж у Північній Америці. Тут літо тепліше, а зима холодніша (в Оймяконській западині розташований полюс холоду Північної півкулі, –71 °С). Опадів випадає досить багато, особливо по окраїнах (крім узбережжя Північного Льодовитого океану). На півдні розташоване «найвологіше» місце на Землі — містечко Чепуранджі (південно-східні схили Гімалаїв), де випадає понад 10 000 мм опадів на рік. Однак клімат Євразії в цілому сухіший, ніж клімат Північної Америки. У горах Євразії, як і на інших материках, кліматичні умови змінюються із висотою. Вони найбільш суворі в районах високогір’я, особливо на Памірі й Тибеті.

# data[].attributes.headline
7 А Жураковський Ігор 

# data[].attributes.subject
7 А Жураковський Ігор 

# data[].attributes.body
Євразія — найбільший материк на Землі, що складається з Європи та Азії. Розташований в основному між північною та східною півкулями, межує з Атлантичним океаном на заході, Тихим на сході, Північно-Льодовитим на півночі, а також Африкою, Середземним морем та Індійським океаном на півдні. Історично, поділ між Європою та Азією на два різні континенти завжди був соціально-культурним, і не мав чіткого фізичного кордону між ними; таким чином, у деяких частинах світу, Євразія визнана найбільшим з шести, п'яти чи навіть чотирьох континентів Землі. У геології, Євразія часто розглядається, як єдиний жорсткий мегаблок. Однак, жорсткість Євразії обговорюється, і основана на палеомагнітних даних.

Материк займає близько 55 000 000 км², або близько 36.2 % загальної площі суходолу Землі. Суходіл населяє понад 5 мільярдів людей, що становить приблизно 70 % населення Землі. Люди вперше поселилися в Євразії 60 000—125 000 років тому. Серед основних островів, які часто включають до широковживаного визначення Євразії, незважаючи на те, що вони відокремлені від суцільної суші: Велика Британія, Ісландія, Ірландія та Шрі-Ланка, а також Японія, Філіппіни та більшу частину Індонезії.

З точки зору фізичної географії, Євразія — суцільний материк. Поняття Європи та Азії, як окремих континентів сягають античності, і їхні кордони є геологічно довільними. У стародавні часи, Чорне і Мармурове моря разом з пов'язаними ними протоками розглядалися, як розділення материків, однак сьогодні таким поділом частіше вважаються Уральські та Кавказькі гори. Євразія з'єднана з Африкою Суецьким каналом й іноді об'єднується з Африканським материком, аби зобразити найбільшу суміжну сушу Землі під назвою Афроєвразія. Завдяки величезній суші та різниці широт, Євразія має усі типи клімату за класифікацією Кеппена, включно з найсуворішими типами гарячих і холодних температур, високих та низьких опадів та різними типами екосистем.
Євразія — це найбільший материк Землі, що складається з двох частин світу — з Європи і Азії. Межа між ними має умовне значення та проходить східним схилом Уральських гір, річкою Емба, північним узбережжям Каспійського моря і Кумо-Маницькою западиною. Далі Азію і Європу розділяють Азовське і Чорне моря. Разом з островами, Євразія займає площу близько 53,4 млн км², з них на острови припадає близько 2,75 млн км².Крайні точки материка Євразії: на півночі — мис Челюскін, 77°98' пн. ш., на півдні — мис Піай, 1°56" пн. ш., на заході — мис Рока, 9°76' зх. д., на сході — мис Дежньова, 169°64' зх. д. Ряд островів на південному сході Євразії розташований у Південній півкулі. Євразію омивають такі океани: на заході — Атлантичний, на півночі — Північний Льодовитий, на півдні — Індійський, на сході — Тихий, і їхні окраїнні моря. На південному сході австрало-азійські моря відокремлюють Азію від Австралії, на північному сході — Берингова протока від Північної Америки, на південному заході — Гібралтарська протока, Середземне і Червоне моря від Африки, з якою Євразія з'єднується Суецьким перешийком.Євразія відрізняється великою різноманітністю рельєфу. На її території розташовані найвищі гірські системи земної кулі — Гімалаї. Найвища точка земної кулі — гора Джомолунгма (8848 м). Нагір'я Тибет піднімається на 4,6 км. Низовини і плоскогір'я мають величезні розміри, і тягнуться на тисячі кілометрів. 3/4 поверхні Азії припадає на плоскогір'я, нагір'я і гірські хребти. У Європі гір менше, велику частину займають низовини. Найдавнішими ділянками Євразії є Східноєвропейська та Західносибірська рівнини. У їхній основі лежать великі і давні платформи. Давнє походження мають так само плоскогір'я Аравійське і Декан. Розломом земної кори, зайнятим Червоним морем, Аравійський півострів відділений від Африки. Велика частина низовин розташована окраїнами материка. Індо-Гангська рівнина і Месопотамська низовина утворилися у передгірних прогинах земної кори між платформами і складчастими пенісами

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлисей 7-Б

# data[].attributes.headline
Мєдвєдєв Єлсей 7-Б

# data[].attributes.subject
Мєдвєдєв Єлсей 7-Б

# data[].attributes.headline
Кіляченко Аріна 7-Б 

# data[].attributes.subject
Кіляченко Аріна 7-Б 

# data[].attributes.body
https://youtu.be/oVZWO38YO_E

# data[].attributes.headline
Загальні риси клімату. Бойко Влада 7Б

# data[].attributes.subject
Загальні риси клімату. Бойко Влада 7Б

# data[].attributes.body
Однією з основних характеристик термічного режиму є середня місячна температура повітря, її характеризують повільні зміни влітку і взимку та різкі коливання восени й весною. Найнижчі середні температури випадають на січень—лютий: —7, -8 °С на північному сході республіки і в гірських районах, у степовому Криму підвищується до 0 °С, а на Південному березі Криму до +3, +4 °С. У березні вже спостерігається зростання температур повітря. ' Найвищі середньодобові його температури зафіксовано в липні: +20, +25 °С, а середні місячні температури становлять+17,+19°С на півночі й північному заході та +22, +30 °С на півдні України.

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родион 

# data[].attributes.body
Бурлаков Родион

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Клімат Євразії тісно пов'язаний з її великими розмірами. Материк характеризується винятковою розмаїтістю кліматичних умов, чому сприяє низка факторів.

Клімат Євразії більш різноманітний і контрастний, ніж у Північній Америці. Тут літо тепліше, а зима холодніша (в Оймяконській западині розташований полюс холоду Північної півкулі, -71 °С). Опадів випадає досить багато, особливо по окраїнах (крім узбережжя Північного Льодовитого океану). На півдні розташоване "найвологіше" місце на Землі - містечко Чепуранджі (південно-східні схили Гімалаїв), де випадає понад 10 000 мм опадів на рік. Однак клімат Євразії в цілому сухіший, ніж клімат Північної Америки. У горах Євразії, як і на інших материках, кліматичні умови змінюються із висотою. Вони найбільш суворі в районах високогір'я, особливо на Памірі й Тибеті.

Євразія - єдиний материк, на якому представлені всі кліматичні пояси земної кулі. Із півночі на південь змінюють один одного арктичний, субарктичний, помірний, субтропічний, тропічний, субекваторіальний і екваторіальний пояси. На континенті відзначені найбільші на Землі контрасти температур. Особливістю материка є істотна зміна кліматичних умов не тільки з півночі на південь, але й із заходу на схід, а також наявність величезних областей із континентальним типом клімату.

Для Євразії характерна надзвичайна різноманітність кліматичних умов. Цьому сприяють такі чинники:

o величезні розміри материка й різна кількість сонячної енергії, яку одержують різні області;

o видовженість континенту зі сходу на захід і з півночі на південь;

o порізаність його західної, південної та південно-східної окраїн;

o вплив океанів і різна віддаленість окремих районів материка від них;

o чергування рівнин і гір.

Екваторіальний пояс охоплює південь півострова Малакка й більшу частину Зондських островів. Тут переважають екваторіальні повітряні маси й знижений атмосферний тиск. Висхідні потоки повітря спричиняють велику кількість опадів - 1000 - 3000 мм на рік. Вони випадають рівномірно протягом усього року. Високі температури повітря протягом року тримаються на рівні +24...+28°С. Для цього поясу характернішими є зміни погоди протягом дня, при цьому добові коливання температури більші за річні й досягають 10 °С і більше.

Своєрідні кліматичні умови сформувалися біля Північного тропіка. Тут на заході Азії весь рік сухо і спекотно, що пояснюється впливом континентального тропічного повітря, а на сході сформувався субекваторіальний тип клімату з мусонною атмосферною циркуляцією.

На Шпіцбергені і деяких островах Північного Льодовитого океану панує арктичний клімат. У помірному поясі весь рік переважають помірні повітряні маси. На заході помірного пояса Євразії утворюється морський клімат. Узимку температури коливаються від 0 °C до +6 °C. Середні літні температури +10 °C...+18 °C. Опадів випадає до 1000 мм на рік. У центральній частині помірного поясу узимку відбувається сильне охолодження земної поверхні, а влітку, навпаки, сильне прогрівання. Тому тут утворюється континентальне повітря. Клімат Середземномор'я формується під впливом двох різних типів повітряних мас, що змінюються за сезонами. Узимку західні вітри, що дмуть з Атлантичного океану, приносять вологе океанське повітря помірних широт. Унаслідок цього зима тут тепла, дощова і вітряна. Середні температури зими змінюються від +8 °C до +10 °C. У літній період у Середземномор'ї панує сухе тропічне повітря. Тому літо тут спекотне і сухе.

Одже, унаслідок великих розмірів і особливостей географічного положення в Євразії представлені не лише всі кліматичні пояси, але й усі відомі на Землі типи клімату. На півночі розташовані арктичний і субарктичний кліматичні пояси з низькими середніми температурами повітря й малою кількістю опадів. Найбільшу площу займає помірний пояс, тому що саме в помірних широтах Євразія найбільше витягнута із заходу на схід. Тут кліматичні умови різні, і один тип клімату змінює інший. Так, на заході клімат морський, на схід він змінюється на помірно континентальний, континентальний, різко континентальний (у центрі); на східному узбережжі - мусонний тип клімату з теплим вологим літом і холодною сухою зимою. У субтропічному поясі виділяють три кліматичні області із середземноморським, континентальним і мусонним кліматом.

# data[].attributes.attachment_link.title
Клімат Євразії - Географія 7 клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Клімат Євразії тісно пов'язаний з її великими розмірами. Материк характеризується винятковою розмаїтістю кліматичних умов, чому сприяє низка факторів. Клімат Євразії більш різноманітний і контрастний, ніж у Північній Америці. Тут літо тепліше, а зима холодніша (в Ой­мяконській западині розташований полюс холоду Північної півкулі, -71 °С ).

# data[].attributes.headline
Медведєва Анна 7б

# data[].attributes.subject
Медведєва Анна 7б

# data[].attributes.body
Цікаві факти про Євразію
На материку розташовується країна з унікальними погодними умовами – Ісландія. Її суходіл завжди вільний від льоду, а погода може змінюватися по кілька разів на добу. В країні проживає трохи менше 320000 чоловік, а столиця Ісландії – Рейк’явік – настільки невелика, що всі жителі знають один одного і не соромляться сходити в магазин в піжамі або залишити дитину в колясці без нагляду на короткий час.
Джерело: https://dovidka.biz.ua/tsikavi-fakti-pro-yevraziyu
Джерело: https://dovidka.biz.ua/tsikavi-fakti-pro-yevraziyu

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родион 7-Б

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родион 7-Б

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Географія. 7 клас. Бойко

Пригадайте, які особливості мають мусони.

Як змінюється кількість сонячної енергії, яку отримує поверхня, з просуванням від екватора на північ?

КЛІМАТОТВІРНІ ЧИННИКИ. Різноманітність кліматичних умов Євразії пов'язана з розмірами материка. На півночі й півдні, в його західній, центральній та східній частинах кліматичні умови помітно різняться між собою. Це зумовлено особливостями дії основних кліматотвірних чинників.

Кількість сонячної енергії, що її одержує земна поверхня, зменшується від екватора до полюсів. Через значну протяжність Євразії із півночі на південь, північні райони отримують утричі менше сонячної енергії, ніж південні. Це зумовлює значні відмінності в розподілі температури повітря. Наприклад, якщо середня температура січня на арктичних островах становить -30 °С, то на Аравійському півострові вона дорівнює +25 °С (мал. 216).

Циркуляцію повітряних мас визначають пануючі повітряні маси і вітри. Оскільки величезна територія Євразії простяглася в усіх кліматичних поясах Північної півкулі, то її кліматичні умови формуються під впливом арктичних (холодні й сухі), помірних (морські й континентальні), тропічних (жаркі й сухі), екваторіальних (жаркі й вологі) повітряних мас.
Найнижчі температури повітря (до -72 °С) були зареєстровані в населеному пункті Оймякон (Росія), що на північному сході Євразії. Його називають полюсом холоду" Північної півкулі. Мал. 216. Оймякон - "полюс холоду" Північної півкулі Найвологіше місце на Землі розташоване в селищі Черапунджі біля південно-східного підніжжя Гімалаїв. У середньому там щороку випадає близько 12 000 мм опадів, а максимальна кількість, яка була зареєстрована, становила понад 23 000 мм на рік. Мал. 217. Мусонні дощі в Бангладеш
Над більшою частиною материка, яка лежить у помірному кліматичному поясі, дмуть західні вітри. Вони переносять морські вологі повітряні маси, що сформувалися над Атлантичним океаном, далі на континент. Із просуванням на схід, у глиб Євразії, відбувається їх трансформація (перетворення, зміна властивостей): із вологих вони перетворюються на сухі, з теплих узимку - на холодні, з прохолодних улітку - на жаркі. На півдні й сході Євразії дмуть мусони - сезонні вітри, що виникають унаслідок різниці в температурі повітря над океаном і суходолом. Узимку мусон дме із суходолу в бік океану, він формує малохмарну, суху погоду. Літній мусон дме з океану на суходіл, тоді, навпаки, встановлюється хмарна й волога погода (мал. 217). Він приносить на материк грози, штормові вітри і велику кількість опадів. Тож найбільша їх кількість - понад 1000 мм на рік - випадає на південному сході материка. Євразія перебуває під дією циклонів і антициклонів (мал. 218).
РОБОТА З КАРТОЮ

1. Де спостерігаються найнижчі температури повітря?

2. Установіть, як змінюються температури повітря взимку і влітку на території материка у напрямку з півдня на північ.

3. Де на території Євразії випадає найменша кількість опадів?

4. Які райони отримують найбільшу кількість опадів?

5. Під впливом яких вітрів перебуває Європа?

6. Які вітри панують у східних прибережних районах материка?

Мал. 218. Кліматична карта Євразії РОБОТА 3 КАРТОЮ

1. Який із кліматичних поясів Євразії охоплює найбільшу площу?

2. Які кліматичні області сформувалися в межах помірного кліматичного поясу?

3. У чому полягають особливості простягання тропічного кліматичного поясу?

4. Які кліматичні пояси охоплюють лише острівні території?

Мал. 219. Кліматичні пояси Євразії
Підстильна поверхня, як ви вже знаєте, впливає на властивості повітряних мас та їх переміщення. Повітряні маси, що формуються над Атлантичним або Тихим океаном, насичуються вологою і приносять на материк опади. Атлантичні повітряні маси, які утворюються над теплою Північноатлантичною течією, теплі й обігрівають узимку прибережні райони Європи. Тихоокеанські повітряні маси, що формуються над холодною Курильською течією, навпаки, охолоджують прибережні райони Азії.

Вплив рельєфу на переміщення повітряних мас також значний. Гори Альпи, Кавказькі, Гімалаї, які простягаються в широтному напрямку, не дають змоги проникати на південь холодним повітряним масам. Окрім цього, на їх навітряних схилах випадає дуже багато опадів. Так, біля південно-східного підніжжя Гімалаїв, які перетинають шлях мусонам, що дмуть з океану, - найвологіше місце на земній кулі.

КЛІМАТИЧНІ ПОЯСИ І ТИПИ КЛІМАТУ. Євразія лежить у межах усіх кліматичних поясів Північної півкулі - від арктичного до екваторіального (мал. 219).

Арктичний кліматичний пояс охоплює острови Північного Льодовитого океану і північне узбережжя Азії. Цілорічно там панують холодні арктичні повітряні маси. Вони зумовлюють низькі температури повітря протягом усього року, тому зима сувора, а літо холодне. Кількість опадів невелика - 250 мм на рік. У субарктичному кліматичному поясі лежить вузька смуга на півночі материка. Узимку з північно-східними вітрами сюди надходять арктичні повітряні маси, а влітку західні вітри приносять помірні повітряні маси. Зима холодна, особливо в Азії, де спостерігаються найнижчі температури в усій Північній півкулі. Літо тепліше, ніж в арктичному поясі.

Помірний кліматичний пояс поширений на величезних просторах Євразії. Протягом року там формуються помірні повітряні маси. Через значну протяжність поясу і панування західних вітрів добре простежується зміна типів клімату із заходу на схід. Тому в межах цього поясу розрізняють чотири кліматичні області. На заході, завдяки морським повітряним масам з Атлантичного океану, зима м'яка, з середньою температурою повітря вищою за 0 °С, а влітку - від +10 °С до +18 °С. Опадів випадає понад 1000 мм на рік. Узимку часто буває мряка, довго тримаються тумани, а влітку погода хмарна, похмура. Це область морського помірного клімату.
Мал 220. Кліматичні діаграми
Далі на схід, аж до Уральських гір, формується область помірно континентального клімату. Там вплив Атлантики поступово слабшає. Зима - холодна і морозна, літо - тепле. Погода нестійка, взимку бувають відлиги, а влітку часто йдуть дощі. За Уралом, у Центральній Азії, панують континентальні помірні повітряні маси. Узимку вихолоджена земна поверхня охолоджує повітря до -50 °С, а влітку, навпаки, - нагріває до високих температур. Атлантичні повітряні маси опадів сюди майже не доносять. Тому взимку снігу мало, і земля промерзає на значну глибину. Так формується континентальний помірний тип клімату. На сході поясу клімат помірний мусонний з сухою холодною зимою і вологим теплим літом.

Субтропічний кліматичний пояс поширений від Південної Європи до Східної Азії. У ньому, як і в помірному поясі, спостерігається зміна кліматичних умов із заходу на схід. На півдні Європи клімат субтропічний середземноморського типу. Узимку там відчувається вплив вологих атлантичних повітряних мас: досить тепло (температура вища за 0 °С) і йдуть дощі. Улітку з приходом тропічних мас встановлюється суха спекотна погода. Вологість повітря зменшується з просуванням на схід, і в центральній частині поясу клімат вже субтропічний континентальний. Зима там достатньо холодна, а літо спекотне. Опадів мало. Вітер здіймає в повітря пил і пісок. Узимку на Тихоокеанське узбережжя із внутрішніх районів материка надходить холодне сухе континентальне повітря, і температура може знижуватися до 0 °С. Улітку насичені вологою повітряні маси з океану утворюють щільну хмарність, і рясні дощі ллють безперестанку. Річки переповнюються водою й виходять з берегів. Це ознаки субтропічного мусонного клімату.
Мал. 221. Космічний знімок тайфуну Мал. 222. Руйнівні наслідки дії тайфуну
Тропічний кліматичний пояс в Євразії не простягається суцільною смугою. Він охоплює лише західну частину Південної Азії. Там виникло єдине місце на Землі, де поряд лежать два перехідних пояси: субтропічний і субекваторіальний. У тропічному поясі, де цілорічно панує сухе тропічне континентальне повітря, хмари майже не утворюються. Наслідками цього є високі температури повітря і мізерна кількість опадів (до 100 мм на рік). Улітку і восени над Тихим океаном зароджуються тайфуни (від китайського "тай фунг" - великий вітер) - тропічні циклони ураганної сили. Вони спричиняють зливи, повені та великі руйнування (мал. 222).

Субекваторіальний кліматичний пояс охоплює південні райони Азії. Узимку туди надходять тропічні повітряні маси, влітку - екваторіальні. Тому клімат постійно спекотний і перемінно вологий.

Екваторіальний кліматичний пояс охоплює лише півострови й острови на півдні материка. Жаркі й вологі екваторіальні повітряні маси зумовлюють високі температури повітря та рясні дощі впродовж усього року.

Євразія лежить у тих самих кліматичних поясах, що й Північна Америка. Проте на формування її клімату значно більше впливають мусони.
ЗАПАМ'ЯТАЙТЕ

Клімат Євразії, який дуже різниться на півночі й півдні, у західній, центральній та східній частинах материка, формується під дією основних кліматотвірних чинників: кількості сонячної енергії, циркуляції повітряних мас і підстильної поверхні.

Євразія лежить в усіх кліматичних поясах Північної півкулі, у межах яких сформувалися різні типи клімату.

ЗАПИТАННЯ І ЗАВДАННЯ

1. Поясніть, як географічна широта впливає на формування клімату.

2. Як змінюється клімат у помірному кліматичному поясі з віддаленістю від Атлантичного океану?

3. Як на клімат Євразії впливає рельєф?

4. Як на формування клімату впливають океанічні течії? Наведіть приклади.

ПРАКТИЧНА РОБОТА 11 Тема: Визначення типів клімату в межах помірного кліматичного поясу Євразії за допомогою кліматичних діаграм

1. Проаналізуйте кліматичну карту Євразії (мал. 278 на с. 786) та кліматичні діаграми міст (мал. 220). Які кліматичні області помірного поясу характеризують діаграми?

2. Виявіть, у чому полягають відмінності кліматичних областей помірного поясу.

3. Поясніть причини зміни клімату в межах одного кліматичного поясу.

﻿

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Міністерству освіти і науки України

# data[].attributes.attachment_link.title
Євразія. Клімат - Географія. 7 клас. Бойко

# data[].attributes.attachment_link.description
Пригадайте, які особливості мають мусони. Як змінюється кількість сонячної енергії, яку отримує поверхня, з просуванням від екватора на північ? КЛІМАТОТВІРНІ ЧИННИКИ. Різноманітність кліматичних умов Євразії пов'язана з розмірами материка. На півночі й півдні, в його західній, центральній та східній частинах кліматичні умови помітно різняться між собою. Це зумовлено особливостями дії основних кліматотвірних чинників.

# data[].attributes.headline
Слесарев Давид 7-А

# data[].attributes.subject
Слесарев Давид 7-А

# data[].attributes.body
Історія формування поверхні Південної Америки, основні форми рельєфу.
За особливостями рельєфу і будови земної кори територію материка можна розділити на дві части - рівнинну і гірську.
Рівнини Південної Америки лежать на давній платформі. Формування фундаменту платформи відбувалося в археї-протерозої, після чого ця частина суходолу зазнавала повільних вертикальних коливань.
Зараз піднятими ділянками є щити - виступи кристалічного фундаменту платформи. У рельєфі їм відповідають Бразильське і Гвіанське плоскогір'я. Опущеним ділянкам платформи відповідають низовини - Амазонська, Орінокська, Ла-Платська. Тут кристалічний фундамент покритий потужною товщею осадових порід. Низовини Південної Америки мають одноманітний рельєф на відміну від зруйнованих ерозією плоскогір'їв.
Гірська частина материка - Анди - велика складчаста область, рухлива і більш молода ділянка суходолу. Формування Анд почалося ще в герцинську складчастість, але основне гороутворення пов'язане з альпійською складчастістю.
Західна і північна частини Південної Америки продовжують формуватися внаслідок взаємодії літосферних плит. Океанічна плита не витримує напору материкової і підсовується під неї, спускаючись у мантію. У цьому місці утворилися океанічні жолоби (Чілійський, Перуанський). Край континентальної плити продовжує зминатися в складки - гірські ланцюги Анд.
Молоде гороутворення супроводжується сильними землетрусами, активним вулканізмом. В Андах поширені форми вулканічного рельєфу - конічні вершини, лавові плато.
Південна частина Анд, що лежить у помірному поясі, - царство льодовиків і льодовикових форм рельєфу - морен, льодовикових долин - трогів, льодовикових цирків і т. п.
Вища точка Анд і всієї Південної півкулі - гора Аконкагуа (6960 м

# data[].attributes.headline
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.subject
Слєсарєв Давид 7-А

# data[].attributes.body
Євразія - єдиний материк, що омивається всіма океанами.
Вона має найбільш порізану берегову лінію. На заході материка моря Атлантичного океану (Балтійське, Чорне, Азовське) глибоко вдаються в сушу. З південної сторони Європу відокремлює від Африки внутрішнє Середземне море. Особливістю берегової лінії Європи є наявність великої кількості півостровів (Скандинавський, Піренейський, Апеннінський, Вал-канський, Кримський та ін.), заток, проток, островів.
На південному заході, півдні і південному сході Євразії виділяються крупні півострови (Мала Азія, Аравійський, Індостан, Малаккський, Індокитай), що омиваються водами ряду морів (Чорного, Середземного, Червоного, Аравійського, Андаманського) і значних заток (Перської, Бенгальської). Малаккська протока і Південно-Китайське море відокремлюють материк від найбільших у Євразії архіпелагів - Великих Зондських і Філіппінських островів.
На сході Євразії глибоко вдаються в суходіл Жовте й Охотське моря. Далеко в море виступають півострови Корея, Камчатка. Особливістю Східної Азії є наявність островів (Японських, Курильських, Сахаліну), дугоподібно витягнутих уздовж узбережжя.
Багато островів і біля північного узбережжя Євразії (Новосибірські, Північна Земля, Земля Франца-Іосифа, Шпіцберген та ін.). Острови відокремлюють один від одного ряд окраїнних морів - Чукотське, Східносибірське, Лаптєвих, Карське, Баренцове. Глибоко вдаються в сушу Біле море", Обська губа. З півостровів найбільш значними є Таймир, Ямал і Кольський.

# data[].attributes.headline
Шевченко Полина 7-А

# data[].attributes.subject
Шевченко Полина 7-А

# data[].attributes.body
Євразія – найбільший материк на Землі. Площа – 53893000 км², що складає 36% площі суші. Першу карту, на якій були зображені Європа, Азія і частина Африки, склав давньогрецький вчений Ератосфен Кіренський (III ст. до н. е.). Вона була дуже недосконала. Суша займала більшу частину карти. У Євразії знаходиться найвища гора Землі – Джомолунгма (Еверест), найбільше озеро – Каспійське море і найглибше – Байкал, найбільша гірська система за площею – Тібет, найбільший півострів – Аравійський, найнижча точка суші – Западина Мертвого моря

# data[].attributes.headline
Тектонічна будова материка Євразія. Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.subject
Тектонічна будова материка Євразія. Коломієць Таня 7б

# data[].attributes.body
Зближення або розходження літосферних плит супроводжувалися складкоутворенням, вулканізмом і землетрусами вздовж їх меж. Унаслідок цих процесів виникли велетенські області складчастості Євразії, у межах яких чергуються високі гори й глибокі западини. У центральній частині материка між платформними ділянками знаходиться давній Урало-Монгольський пояс, у межах якого активне горотворення відбувалося в палеозойську еру. На півдні та сході Євразії продовжують формуватися молоді сейсмічно активні області — Альпійсько-Гімалайська й Тихоокеанська. У їх межах відбуваються численні землетруси. Руйнівні поштовхи зафіксовані в Туреччині на півострові Мала Азія (1999 p.), в Індонезії на Великих Зондських островах (2004 р.) та на Японських островах (2011 р.) Вони забрали життя десятків тисяч людей. Саме до. молодих областей складчастості належать діючі вулкани Везувій, Етна, Ключевська Сопка, Фудзіяма (мал. 97), Кракатау.

# data[].attributes.headline
Бурлаков Родіон 7-Б 

# data[].attributes.subject
Бурлаков Родіон 7-Б 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Євразія - найбільший материк на Землі, що складається з Європи та Азії. Розташований в основному між північною та східною півкулями, межує з Атлантичним океаном на заході, Тихим на сході, Північно-Льодовитим на півночі, а також Африкою, Середземним морем та Індійським океаном на півдні. Історично, поділ між Європою та Азією на два різні континенти завжди був соціально-культурним, і не мав чіткого фізичного кордону між ними; таким чином, у деяких частинах світу, Євразія визнана найбільшим з шести, п'яти чи навіть чотирьох континентів Землі. У геології, Євразія часто розглядається, як єдиний жорсткий мегаблок. Однак, жорсткість Євразії обговорюється, і основана на палеомагнітних даних.

Материк займає близько 55 000 000 км², або близько 36.2 % загальної площі суходолу Землі. Суходіл населяє понад 5 мільярдів людей, що становить приблизно 70 % населення Землі. Люди вперше поселилися в Євразії 60 000-125 000 років тому. Серед основних островів, які часто включають до широковживаного визначення Євразії, незважаючи на те, що вони відокремлені від суцільної суші: Велика Британія, Ісландія, Ірландія та Шрі-Ланка, а також Японія, Філіппіни та більшу частину Індонезії.

З точки зору фізичної географії, Євразія - суцільний материк. Поняття Європи та Азії, як окремих континентів сягають античності, і їхні кордони є геологічно довільними. У стародавні часи, Чорне і Мармурове моря разом з пов'язаними ними протоками розглядалися, як розділення материків, однак сьогодні таким поділом частіше вважаються Уральські та Кавказькі гори. Євразія з'єднана з Африкою Суецьким каналом й іноді об'єднується з Африканським материком, аби зобразити найбільшу суміжну сушу Землі під назвою Афроєвразія. Завдяки величезній суші та різниці широт, Євразія має усі типи клімату за класифікацією Кеппена, включно з найсуворішими типами гарячих і холодних температур, високих та низьких опадів та різними типами екосистем.

Площа - 54,9 млн км (~1/3 площі всієї суші Землі)

Євразія - це найбільший материк Землі, що складається з двох частин світу - з Європи і Азії. Межа між ними має умовне значення та проходить східним схилом Уральських гір, річкою Емба, північним узбережжям Каспійського моря і Кумо-Маницькою западиною. Далі Азію і Європу розділяють Азовське і Чорне моря. Разом з островами, Євразія займає площу близько 53,4 млн км², з них на острови припадає близько 2,75 млн км².

Крайні точки материка Євразії: на півночі - мис Челюскін, 77°98' пн. ш., на півдні - , 1°56" пн. ш., на заході - , 9°76' зх. д., на сході - мис Дежньова, 169°64' зх. д. Ряд островів на південному сході Євразії розташований у Південній півкулі. Євразію омивають такі океани: на заході - Атлантичний, на півночі - Північний Льодовитий, на півдні - Індійський, на сході - Тихий, і їхні окраїнні моря. На південному сході австрало-азійські моря відокремлюють Азію від Австралії, на північному сході - Берингова протока від Північної Америки, на південному заході - Гібралтарська протока, Середземне і Червоне моря від Африки, з якою Євразія з'єднується Суецьким перешийком.

Безперервність масиву суші, сучасна тектонічна консолідованість материка, єдність багатьох кліматичних процесів, значна спільність розвитку органічного світу, прояву природничо-історичної єдності, а також необхідність обліку значення територіальної цілісності для оцінки соціально-історичних явищ викликали потребу в назві, що поєднує весь материк. Найзручнішим виявилося введене Едуардом Зюссом у 1883 р. у геологію і географію поняття "Євразія".

Наукові дослідження Азії починаються у 18 столітті. Видатними географами Александером фон Гумбольдтом, Петром Семеновим-Тян-Шанським, Миколою Пржевальським, Фердинандом Врангелем, Володимиром Обручевим та іншими були вивчені природні умови, складені карти доти незвіданих куточків Євразії.

Євразія відрізняється великою різноманітністю рельєфу. На її території розташовані найвищі гірські системи земної кулі - Гімалаї. Найвища точка земної кулі - гора Джомолунгма (8848 м). Нагір'я Тибет піднімається на 4,6 км. Низовини і плоскогір'я мають величезні розміри, і тягнуться на тисячі кілометрів. 3/4 поверхні Азії припадає на плоскогір'я, нагір'я і гірські хребти. У Європі гір менше, велику частину займають низовини. Найдавнішими ділянками Євразії є Східноєвропейська та Західносибірська рівнини. У їхній основі лежать великі і давні платформи. Давнє походження мають так само плоскогір'я Аравійське і Декан. Розломом земної кори, зайнятим Червоним морем, Аравійський півострів відділений від Африки. Велика частина низовин розташована окраїнами материка. Індо-Гангська рівнина і Месопотамська низовина утворилися у передгірних прогинах земної кори між платформами і складчастими пенісами

Складчасті гори - це гори, здіймання яких відбулося в результаті того, що зім'ялись шари гірських порід в складки. Основним механізмом утворення складчастих гір є горизонтальне стиснення шаруватої товщі, хоча вертикальні рухи глибше залягаючих шарів також можуть брати в цьому участь. Складки можливі, якщо породи, що піддаються дії сил стиснення, достатньо пластичні, що властиво або молодим, недавно утворилися осадовим породам, або сильно розігрітим породам, насиченим рідкими і газоподібними включеннями. В чистому вигляді складчасті гори зустрічаються досить рідко - зазвичай, утворення складок супроводиться і виникненням розломів. Якщо зсуви по розломах вносять помітний внесок у формування гірського рельєфу, такі гори називають глибово-складчатими. Прикладом складчастих гір можуть служити гори Юра в Альпах, гірська система Загрос в Ірані, деякі хребти в Аппалачах.

Близько 300 млн років тому на території Євразії утворився величезний льодовик. Повністю вкриті льодовиком були Британські острови, двома язиками він спускався Східноєвропейською рівниною, досягаючи широти міста Дніпра; Західносибірською низовиною він опустився до шістдесятої паралелі. На крайній частині північної Азії холодний клімат обумовив виникнення багаторічної мерзлоти. Для сухих і жарких пустель Азії характерні форми рельєфу, створені діяльністю вітру. Величезні простори тут зайняті дюнами і барханами.

Велика частка землетрусів, що супроводжують утворення гірських систем, відбувається на території Євразії у гігантських поясах гір нової складчастості. Тихоокеанський сейсмічний пояс Землі оточує Тихий океан. На території материка, що належить до цього поясу, землетруси відбуваються дуже часто, особливо на Японських і Філіппінських островах. Європейсько-Азійський сейсмічний пояс проходить південною частиною Євразії і збігається з Альпійсько-Гімалайським поясом складчастих гір.

На території Євразії знаходиться багато діючих вулканів. Особливо їх багато у Тихоокеанському вулканічному поясі, що має назву Тихоокеанського "вогняного кільця". Найвищий діючий вулкан Євразії - Ключевська Сопка (56° сх. ш. і 161° пн. дг.) на півострові Камчатка (4750 м). Є діючі вулкани й у Альпійсько-Гімалайському гірському поясі. У Середземномор'ї розташовані найвищі вулкани Європи Етна і єдиний діючий на материковій Європі вулкан Везувій. Біля Апеннінського півострова знаходиться діючий острів-вулкан Стромболі. На Камчатці та в Ісландії є гейзери.

Родовища кам'яного вугілля на території Євразії знаходяться у передгірних і міжгірських прогинах палеозойської ери ( Донецький басейн в Україні, Карагандинський - у Казахстані, Печорський басейн - у Росії, Рурський - у Німеччині та ін.). На сході Євразії найбільші басейни вугілля відкриті у межах Індостанської і Китайської платформ. Великі буровугільні басейни - Кузнецький (Кузбас) і Кансько-Ачинський - у Сибіру. Родовища нафти і природного газу зосереджені у прогинах земної кори, що заповнені осадовими породами. Два найбільших нафтогазоносних басейни Землі знаходяться на Месопотамській низовині і Західносибірській рівнині. Є родовища нафти і газу на Аравійському півострові і Східноєвропейській рівнині.

Велика частина родовищ різних руд, що пов'язані з магматичними і метаморфічними гірськими породами, розташована у кристалічному фундаменті давніх платформ, а також там, де в гірських хребтах на поверхню виходять магматичні і метаморфічні породи. Світове значення мають залізні руди Курської магнітної аномалії (КМА), Криворізький і Лотаринзький басейни залізних руд, марганцевий Нікопольський басейн, залізні руди Індостану і Північно-Східного Китаю. Через Південний Китай, півострови Індокитай і Малакка та острови Малайського архіпелагу смугою тягнуться родовища руд кольорових металів, таких як олово і вольфрам, що утворюють так званий олов'яно-вольфрамовий пояс. У азійській частині материка зустрічається золото. На Уралі відомі родовища кольорових металів, у складчастих горах на півночі і на півдні Європи є поклади поліметалів, ртуті, алюмінієвих і уранових руд.

На території Євразії утворюються всі типи кліматів, що зустрічаються на інших материках. На Шпіцбергені і деяких островах Північного Льодовитого океану панує арктичний клімат. У помірному поясі весь клімат переважають помірні повітряні маси. На заході помірного пояса Євразії утворюється морський клімат. Узимку температури коливаються від 0 °C до +6 °C. Середні літні температури +10 °C...+18 °C. Опадів випадає до 1000 мм на рік. У центральній частині помірного поясу узимку відбувається сильне охолодження земної поверхні, а влітку, навпаки, сильне прогрівання. Тому тут утворюється континентальне повітря. Клімат Середземномор'я формується під впливом двох різних типів повітряних мас, що змінюються за сезонами. Узимку західні вітри, що дмуть з Атлантичного океану, приносять вологе океанське повітря помірних широт. Унаслідок цього зима тут тепла, дощова і вітряна. Середні температури зими змінюються від +8 °C до +10 °C. У літній період у Середземномор'ї панує сухе тропічне повітря. Тому літо тут спекотне і сухе.

Взимку в центральній частині субтропічного поясу також переважає суха погода, але не така холодна, як у помірному поясі. Влітку тут панує тропічне повітря, тому встановлюється спекотна і суха погода. На сході помірного і субтропічного поясів клімат формується влітку під впливом тихоокеанських мусонів, що приносять вологе морське повітря.

Євразія має надзвичайно густу річкову мережу. Більшість великих річок знаходиться в Азії. Для Євразії характерна найбільша площа басейнів внутрішнього стоку. Розходження у режимах річок Євразії обумовлене різноманітністю кліматичних умов материка.

У Північний Льодовитий океан впадають короткі річки Скандинавського півострова і найбільші річки Євразії - Об, Єнісей, Лена, Північна Двіна, Печора. Майже в усіх цих річок переважає снігове живлення. Вони надовго замерзають узимку, а навесні сильно розливаються. Найдовша серед них - Лена (4400 км), а найповноводніша - Єнісей. На 5-6 місяців замерзають річки крайньої півночі - Яна, Індигірка, Колима. До басейну Північного Льодовитого океану належить озеро Байкал - найглибше озеро земної кулі (1620 м).

Материк знаходиться в усіх природних зонах Північної півкулі.

How many continents are there? (англійською). National Geographic Society. "By convention there are seven continents: Asia, Africa, North America, South America, Europe, Australia, and Antarctica. Some geographers list only six continents, combining Europe and Asia into Eurasia. In parts of the world, students learn that there are just five continents: Eurasia, Australia (Oceania), Africa, Antarctica, and the Americas."

Pavlov, V.E. (2012). Siberian Paleomagnetic Data and the Problem of Rigidity of the Northern Eurasian Continent in the Post Paleozoic. Izvestiya, Physics of the Solid Earth 48 (9-10): 721-737. doi:10.1134/S1069351312080022.

Li, Yong-Xiang; Shu, Liangshu; Wen, Bin; Yang, Zhenyu; Ali, Jason R. (1 вересня 2013). Magnetic inclination shallowing problem and the issue of Eurasia's rigidity: insights following a palaeomagnetic study of upper Cretaceous basalts and redbeds from SE China. Geophysical Journal International (англ.) 194 (3): 1374-1389. ISSN 0956-540X. doi:10.1093/gji/ggt181.

R. W. McColl, ред. (2005). 'continents' - Encyclopedia of World Geography, Volume 1 (англійською). Golson Books Ltd. с. 215. ISBN 9780816072293. "And since Africa and Asia are connected at the Suez Peninsula, Europe, Africa, and Asia are sometimes combined as Afro-Eurasia or Eurafrasia."

The Geological Society - Continental Divide

Географія ґрунтів і ґрунти світу [Текст]: навч. посіб. : [у 3 ч.]: Ч. 2 : Євразія / С. М. Польчина ; Чернів. нац. ун-т ім. Ю. Федьковича. - Чернівці: Рута, 2010. - 96 с. : рис. - Бібліогр.: с. 94.

Фізична географія материків та океанів: Ч. 2 : Євразія: навч. посіб. для студ. геогр. спец. вищ. навч. закл. / Панасенко Б. Д. - Вид. 2-е, переробл. і допов.- Вінниця, 2010. - 480 с. : рис. - Бібліогр.: с. 478-480. - ISBN 978-966-2462-14-2

Фізична географія материків і океанів. У 2 ч. : навч. посіб. Ч. 2. Північна Америка та Євразія / О. В. Барановська. - Ніжин: НДУ ім. М. Гоголя, 2018. - 378 с. - ISBN 617-527-185-8.

# data[].attributes.attachment_link.title
Євразія - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Євразія - найбільший материк на Землі, що складається з Європи та Азії. Розташований в основному між північною та східною півкулями, межує з Атлантичним океаном на заході, Тихим на сході, Північно-Льодовитим на півночі, а також Африкою, Середземним морем та Індійським океаном на півдні.

# data[].attributes.headline
Філатова Софія 7Б, населення та держави Північної Америки.

# data[].attributes.subject
Філатова Софія 7Б, населення та держави Північної Америки.

# data[].attributes.body
Населення Північної Америки — понад 500 млн осіб, що становить 7 % від населення світу. В межах материка часто виділяють Північноамериканський регіон, який об'єднує США, Канаду, Гренландію, Сен-П'єр і Мікелон і Бермуди.

# data[].attributes.headline
Коломієць Таня 7б. Населення та держави

# data[].attributes.subject
Коломієць Таня 7б. Населення та держави

# data[].attributes.body
Розміщення населення у Північній Америці залежить від історичного часу заселення конкретної території. Основна кількість населення США і Канади (130 млн осіб) зосереджена між атлантичним узбережжям та меридіаном 85° з. д., у вузькій смузі державного кордону між двома країнами, між Великими озерами та річками Міссісіпі й Огайо. Суворі кліматичні умови завадили широкому заселенню просторів на крайній півночі континенту. Центральна Америка особливо густо заселена на Антильських островах (Ямайка — 200 осіб/км²; Тринідад і Тобаго, Барбадос — 580 осіб/км²). Найменш заселені пустельні регіони північно-західної частини Мексики (пустеля Сонора)

# data[].attributes.headline
Поповиченко Кирил 7-А

# data[].attributes.subject
Поповиченко Кирил 7-А

# data[].attributes.body
У Північній Америці немає жодної країни, позбавленої виходу до моря чи океану. Свою назву цей континент отримав на честь мореплавця Амеріго Веспуччі. Найпівнічнішою точкою Північноамериканського материка є острів Гренландія, до речі, найбільший у світі. Колись Північна Америка була з'єднана з Євразією перешийком.