# data[].attributes.body
Jaan Tooming on eesti lavastaja ja näitleja. Lõpetas 1964 Tallinna 7. Keskkooli ja 1968 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri. Ta on Eesti Lavastajate Liidu asutajaliige. Peale Vanemuise ja Ugala on Tooming lavastanud televisioonis, Tartu Lasteteatris, Joensuu Linnateatris (Soome) ja mitmel pool mujal.

"Ülerahvastatud ja hapras maailmas ei tea me keegi ette oma tundi, kuid surm on lõpmatust vegeteerimisest siiski parem"

# data[].attributes.body
Voldemar Panso oli eesti lavastaja, näitleja, teatripedagoog ning teatriteadlane. Ta lõpetas 1941 Tallinna Konservatooriumi Lavakunsti Kooli ja Moskvas Teatriinstituudi. Ta töötas Draamateatris näitlejani ja hiljem lavastajana ja alates 1970. aastast peanäitejuhina. Tema lavastused olid fantaasiarikkad ja uudsed.

"Õnn ei saa olla igavene. Õnnele peab midagi eelnema ja midagi järgnema. Pidev saab olla ainult taotlus õnnele, mis iseenesest on vaid õnnetuse katkendlik ahel"

# data[].attributes.body
Draamateater sai oma alguse 1937, kui Draamastuudio esimese lennu lõpetajad asutasid Draamastuudio Teatri. Teater on algusest peale tegutsenud Tallinna kesklinnas asuvas Saksa teatri majas, mis on Eesti kõige vanem säilinud teatrimaja. Draamateater on Eesti suurim sõnateater, kus hetkel on 37 näitlejaga püsitrupp ja 4 koosseisulist lavastajat.

# data[].attributes.body
Wiera teater oli August Wiera poolt rajatud teater. Seal anti kokku 1613 etendust. Repertuaar koosnes peamiselt tõlgitud lustmängudest ja sentimentaalsetest näidenditest. Populaarsemad olid operetid ja ilunäitused ehk eksootilised maid ja seiklusi kujutavad muusikarohked dramatiseeringud. Wiera teater kujunes ampluaa-teatriks, kuna aega rollide selgeks õppimiseks oli vähe. Pildil August Wiera.

# data[].attributes.body
Baltisaksa teatri peamiseks keskuseks jäi alati Riia. 18.sajandi lõpul hakkas see hoogsalt käima, mis viimaks 1809 viis kutselise teatri loomiseni. Armastatuimad olid meelelahutuslikud žanrid. Baltisakslased ise jäid teatris suhteliselt passiivsesse tarbijarolli, ning üldiselt oli nende maitse provintslik ja väikekodanlik. Tagasivaates paistab baltisaksa teatri olulisima ajaloolise teenena tõuge, mille see andis põlisrahvaste eestlaste ja lätlaste teatrile.

# data[].attributes.body
Teatrikunstniku positsioon on igal pool Euroopas sama. Ta on iseseisvalt mõtlev isiksus ja looja, lavastuse kaasautor koos kõigest sellest tulenevaga. Ta teab täpselt oma kohta lavastusprotsessis, vormistada kavandite, jooniste ja maketi abil lavastaja ideid. Ta delegeerib nii vastutuse kui ka au lavastuse loomise eest lavastajaile.

# data[].attributes.body
Näitleja on loovisik, kes esineb teatris, kaamera või mikrofoni ees. Näitleja on inimene, kes kehastub mingiks karakteriks mingis loovteoses. Esimene näitleja, kellest on mingeid andmeid oli Thespis, kes astus lavale 543 eKr. Kunagi olid ainult mehed näitlejad ning naiste rollid mängiti meeste poolt. Pildil eesti näitleja Lembit Ulfsak

# data[].attributes.body
Eestis nimetatakse dramaturgideks mitmeid teatris tekstidega töötavaid inimesi: kirjandusala töötajaid, näitekirjanikke ja lavastusdramaturge. Lavastaja kunstiline kaasamõtleja. Dramaturgia on Eesti teatripraktikas üks hägusemaid mõisteid. Enamasti mõistetakse selle all näitekirjandust. Pildil dramaturg Albert Kivikas.

# data[].attributes.body
Lavastaja on inimene, kes on teatrilavastuse, filmi, tele- või raadiosaate valmistamise üldjuht. Lavastaja elukutse tekkis ca 19.sajandi lõpus. Lavastaja roll on üsnagi oluline tänapäeval. Pildil lavastaja Elmo Nüganen.

# data[].attributes.body
Dramaatika ajaloolisteks žanriteks on liturgiline draama, müsteerium, moralitee, miraakel.

# data[].attributes.body
Dramaatika ajaloolisteks žanriteks on liturgiline draama, müsteerium, moralitee, miraakel.

# data[].attributes.body
Näidendite tegevust annavad publikule edasi näitlejad ehk väljamõeldud isiksused, kes loovteostes tegutsevad. Leidub suurte ja väikeste koosseisudega näidendeid. Pildil on Linnateatri "Meie, kangelased" tegelaskond.

# data[].attributes.body
Draama on tõsise konfliktiga näidend, kus traagiline ja koomiline element vahelduvad. Teater on sõna-, muusika-, tantsulavastusi esitav asutus, kus etendatakse oopereid, näidendeid, operette ja ballette.

# data[].attributes.body
Dramaatika põhizanrid on tragöödia, komöödia, draama ja tragikomöödia. Komöödia on humoorikas ja lõbus. Tragöödia on kurb ja karmi lõpuga ning draama on tõsiste konfliktidega.