# data[].attributes.body
1894. aastal ehitati vana kiriku põhikavatist järgides (viimane oli nähtavasti kooriosa võrra lühem) uus kirik. Kirikuhoonel on massiivne telkkiivriga läänetorn (kell 1893) ja sellega liituvad külgeeskojad. Teravkaarsed aknad, akendevahelised tugipiilarid, teravatipulise portaalina kujundatud sissepääsud ning pisike haritorn pikihoone katusel annavad hoonele ajastuomase neogooti ilme.
Interjööris katuslagi, idas kitsas teravkaarne võidukaar ning läänes kolmekülgne oreli- ja koguduseväär. Kooriseinas vitraaźiga roosaken. Kirikus on 500 istekohta.
Sisustuses neogooti altar (tundmatu autori maal "Ülestõusmine") ja kantsel (külgedel kuut apostlit kujutavad maalid, 1957, M. Kukk-Rahamägi). Säilinud ka köstrikantsel (19. saj. lõpp). Orel aastast 1895 (H. Voigt & Sons).

# data[].attributes.body
Varasemad teated kogudusest pärinevad juba 16. - 17. sajandist. Praegune kirik ehitati 1846. aastal püstitatud ja 6. veebruaril 1893. aastal põlenud kivikiriku asemele. Päästeti ainult altaripilt ja mõningad altaririistad. Ka 222 aasta vanune kirikukell hävis. 24. aprillil 1894. a. pühitseti uus kirik.
Viimane suurem remont teostati 1937. a