# data[].attributes.body
Jo sempre dic que les meves fotos han de passar molts filtres per poder penjar-les. Aquests filtres són tan bàsics com que m'agradi molt la foto i cregui que "surto bé". Moltes de les meves fotos d'Instagram són pensades, en concret, d’aquestes tres una és pensada (vam quedar exclusivament per fer aquesta foto, que ja estava pensada), i les altres dos són "espontànies", això que vol dir que jo no tenia pensat fer-me aquestes foto, però en aquell moment m'han dit: "Núria fica't aquí que et faig una foto".

Si ens fixem més detalladament en les fotos, es pot veure que en totes surto "feliç", somrient. Això no significa que a la vida real la que no ensenyo en les xarxes socials, estigui igual de feliç que com mostro. Normalment són somriures forçats que realment ja estan preparats. Per exemple, al tren mai vaig així de feliç, vaig amb cara de morta i moltes vegades dormint.

Tant el meu Instagram com tots els murs d'Instagram, no s'ensenya la vida real que viu un, sinó el que vols ensenyar de la teva vida, i fins i tot moltes vegades el que ensenyes no és real.

A vegades vull passar dels likes i que vull penjar les fotos que a mi m'agraden. Sense pensar en els altres que em segueixen per veure les fotos, realment admiro a la gent que té la capacitat de passar dels likes i dels seguidors i penjar el que li dóna la gana, sortir bé o sortir malament. M'agradaria ser capaç de fer-ho, però crec que en aquest moment estic manipulada per la societat.

# data[].attributes.body
El mateix dia sense maquillar i sense fer postu

# data[].attributes.body
Maquillada amb postureo

# data[].attributes.body
Un dia tranquil a casa

# data[].attributes.body
Un dia de sesioneo

# data[].attributes.body
Realment com estic al tren

# data[].attributes.body
Al tren fent el postu