# data[].attributes.attachment_link.description
Demokrati, også kalt folkestyre, er en styreform der folket, forstått som landets voksne innbyggere, velger representanter som utformer lovene og tar viktige politiske beslutninger. I et demokrati kan innbyggerne også selv delta i utformingen av de politiske vedtakene.Mer generelt betyr demokrati at…

# data[].attributes.body
Vi har lett for å tro at når en demokratisk styreform er innført, er den sikret en gang for alle. Historien viser at dette ikke stemmer. Demokratiet må pleies, holdes ved like og utvikles, slik at det tilpasser seg samfunnsendringene. Til dette kreves deltakelse fra mange av innbyggerne, helst alle

# data[].attributes.body
Om du har stemmerett, kan du bruke valgkanalen ved å gi din stemme til et bestemt politisk parti. Du kan også påvirke andre til å stemme på bestemte politiske partier. Vi har allmenn stemmerett i Norge, men det betyr ikke at alle landets innbyggere kan stemme.

Så hvem får stemme i Norge? Alle norske statsborgere som er 18 år eller fyller 18 i løpet av valgåret kan stemme ved stortings-, kommune- og fylkestingsvalg. Utenlandske statsborgere som har bodd i Norge i minst tre år, har stemmerett ved kommune- og fylkestingsvalg.

# data[].attributes.body
Her kan du lese mer om valgkamp

# data[].attributes.attachment_link.description
Valgkampen før Presidentvalget i USA 2016 mellom Donald Trump og Hillary Clinton ble en spesielt uryddig valgkamp. Trump og Clinton var de to kandidatene som flest mislikte, og valgkampen ble preget av Trumps mange overraskende uttalelser, Clintons bruk av privat epost da hun var utenriksminister, og at denne saken ble gjenåpnet av FBI like før valget.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Valgdeltakelsen sier ikke noe om antallet som stemmer. Ved valget i 1915 var valgdeltakelsen lavere enn tre år tidligere, i 1912. Likevel var det nesten 138 000 færre som stemte i 1912 enn i 1915. Årsaken var den store økningen i antall stemmeberettigede, på grunn av vedtaket i 1913 om kvinners stemmerett på lik linje med menn.

I Norge i dag er de stemmeberettigede ved stortingsvalg alle norske statsborgere som vil ha fylt 18 år innen utgangen av valgåret. I lokalvalg har også innvandrere som har vært bosatt i landet i over tre år rett til å stemme.

# data[].attributes.attachment_link.description
Valgdeltakelsen sier ikke noe om antallet som stemmer. Ved valget i 1915 var valgdeltakelsen lavere enn tre år tidligere, i 1912. Likevel var det nesten 138 000 færre som stemte i 1912 enn i 1915. Årsaken var den store økningen i antall stemmeberettigede, på grunn av vedtaket i 1913 om kvinners stemmerett på lik linje med menn.

# data[].attributes.body
Mange organisasjoner jobber for bestemte saker. Når du er medlem av en organisasjon kan du bruke organisasjonskanalen. Du kan bli med i en organisasjon som arbeider for en bestemt sak. Vi har over 2000 landsomfattende organisasjoner i Norge. De viktigste årsakene til å være medlem i en organisasjon, er vennskap, sosialt fellesskap og at en ønsker å hjelpe folk som trenger det.

Eksempler:

Du kan melde deg inn i et poltiske parti og bli med i ungdomsorganisasjonen deres. Der har ofte stor innflytelse på "moderpartiene"

Du kan bli med i en interesseorganisasjon. Bellona og Naturvernforbundet har for eksempel hatt stor innflytelse på miljøpolitikken her i landet

Elevorganisasjonen har innflytelse på skolepolitikken. Elevorganisasjonen jobber for elevenes interesser, bland annet lærlingplasser.

Organisasjonstyper

Vi har to hovedtyper av organisasjoner. Den ene er interesseorganisasjoner. Det er er organisasjoner som ivaretar medlemmenes materielle eller økonomiske interesser. De viktigste her er arbeidstagerorganisasjonen Landsorganisasjonen i Norge (LO) med over 900 000 medlemmer og Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), som representerer bedriftene i det private næringslivet. Elevorganisasjonen er også en interesseorganisasjon. Arbeidstakerorganisasjonene jobber for å bedre lønns- og arbeidsvilkårene for medlemmene sine ved å påvirke politikere og staten.

Den andre hovedtypen er ideelle organisasjoner, som kjemper for ideelle verdier. Det kan for eksempel være en bestemt tro eller bestemte holdninger. Eksempler på slike organisasjoner er miljøvernorganisasjoner som Natur og Ungdom, humanitære organisasjoner som Redd Barna, idrettslag, musikkforeninger og ulike religiøse foreninger.

I tillegg har vi såkalte adhocorganisasjoner. Det er organisasjoner som er dannet som følge av folks engasjement i en spesiell sak over et begrenset tidsrom.

Hvordan kan organisasjoner påvirke politikken?
Gjennom formelle kanaler.

Organisasjonene kan bli representert i styrer, ulike råd og utvalg og i komiteer. Her kan de få lagt fram sine synspunkter. De kan også være høringsinstanser i saker som de offentlige myndighetene kommer med. Det er fast praksis at departementene sender viktige saker ut til høring før sakene blir avgjort eller sendt til Stortinget. Det vil si at de som blir berørt av en sak, eller som har spesiell kunnskap om den, får anledning til å uttale seg.

Gjennom uformelle kanaler.

Organisasjonene kan ta direkte kontakt med departementer og andre statsinstitusjoner. Dette gir dem tilgang til informasjon og muligheter til å påvirke avgjørelsene i enkeltsaker. De kan også påvirke politikere direkte gjennom lobbyvirksomhet.

Forskjellige organisasjoners politiske innflytelse
Organisasjonsfriheten er en grunnleggende demokratisk rett. Men organisasjonskanalen sikrer ikke lik innflytelse for alle samfunnsgrupper, fordi noen organisasjoner er ressurssterke og andre er ressursfattige. Kontakten med mediene er også blitt stadig viktigere for flere og flere organisasjoner. Organisasjoners politiske innflytelse er avhengig av de samlede politiske ressursene til den enkelte organisasjonen:

Antall medlemmer

Økonomiske ressurser

Fagkunnskap

Organisasjonsapparatet

Kontaktnettverk

Kontakt med mediene og ledernes medieappell

Samtidig er organisasjonene i arbeids- og næringslivet med på å fordele goder og byrder gjennom lønnsoppgjørene.

# data[].attributes.body
I likhet med folkeavstemninger er aksjoner en form for direkte demokrati. Ved å aksjonere kan enkeltpersoner eller grupper rette oppmerksomheten mot en sak for å prøve å påvirke politiske beslutninger. Eksempler på aksjonsformer kan være:

Demonstrasjoner

Streik

Boikotter

Sivil ulydighet

Underskriftsaksjoner

Facebook-aksjoner

Mange aksjoner er tidsavgrensede og gjelder bare en sak. De blir kalt Ad-hoc aksjoner. Slike aksjoner er politiske virkemidler som en stor del av den norske befolkningen har vært med på å bruke. Grunnen til at så mange deltar i aksjoner, kan være at de synes det er lettere å engasjere seg i enkeltsaker, og at det oppleves som en effektiv måte å nå fram med meningene sine på.

Ikke-voldelige aksjoner som åpenbart er i strid med eller på kanten av loven, som gjøres i full offentlighet, og der hver deltager har en personlig moralsk overbevisning om at de handler riktig, kalles sivil ulydighet. Alta-aksjonen, trafikkblokader, skattestreik og husokkupasjoner er eksempler på slike aksjonsformer.

Aksjoner og mediene

For å få oppmerksomhet om aksjonen må en få hjelp fra massemediene. Mediene spilte en sentral rolle under Alta-aksjonen. Aksjonen var helt avhengig av at radio, aviser og TV brakte budskapet fram til folk. Aksjonen nådde også ut til utlandet, og dette ga et økt trykk på aksjonen.

# data[].attributes.body
Massemediene er en viktig kanal for politisk påvirkning. Mediene kan påvirke virkeligheten gjennom å vinkle en sak på en bestemt måte og avgjøre hvilke meninger, overskrifter og bilder som skal brukes. De setter saker på dagsorden ved å velge ut saker de ønsker å fokuserer på, for eksempel tilstanden i den norske skolen. Du kan delta i en offentlig debatt med ytringer i ulike medier:

Aviser (på nett og på papir)

Radio

Tv

Tidsskrift

Bøker

Film

Ukeblader

Blogger

Debattfora

Nettsider

Sosiale medier

Kommentarfelt

Det at mediene kan ta opp saker, gir dem makt. Ofte blir politikere tvunget til å følge opp en sak som mediene har tatt tak i. Noen mener at mediene ofte velger det som er spesielt eller sensasjonelt, samt legger vekt på personer, kjendiser, klær og utseende mer enn saker som tar for seg viktige temaer knyttet til for eksempel politikk.

# data[].attributes.body
I Norge har mediene sine egene "spilleregler": Vær Varsom-plakaten, Redaktørplakaten og Tekstreklameplakaten. Disse gjelder for alle typer medier.

I Vær Varsom- plakaten leser vi om de etiske normene som gjelder for mediene. Det første punktet i plakaten handler om hvilken rolle mediene skal spille i det norske samfunnet:

1. Pressens samfunnsrolle

1.1. Ytringsfrihet, informasjonsfrihet og trykkefrihet er grunnelementer i et demokrati. En fri, uavhengig presse er blant de viktigste institusjoner i demokratiske samfunn.

1.2. Pressen ivaretar viktige oppgaver som informasjon, debatt og samfunnskritikk. Pressen har et spesielt ansvar for at ulike syn kommer til uttrykk.

1.3. Pressen skal verne om ytringsfriheten, trykkefriheten og offentlighetsprinsippet. Den kan ikke gi etter for press fra noen som vil hindre åpen debatt, fri informasjonsformidling og fri adgang til kildene. Avtaler om eksklusiv formidling av arrangementer skal ikke være til hinder for fri nyhetsformidling.

1.4. Det er pressens rett å informere om det som skjer i samfunnet og avdekke kritikkverdige forhold. Det er pressens plikt å sette et kritisk søkelys på hvordan mediene selv fyller sin samfunnsrolle.

1.5. Det er pressens oppgave å beskytte enkeltmennesker og grupper mot overgrep eller forsømmelser fra offentlige myndigheter og institusjoner, private foretak eller andre.