# data[].attributes.body
- Onnistunut ja varhain aloitettu hoito ja lääkitys voi auttaa hankalista oireista tai sairauksista kärsiviä lapsia ja nuoria. Se voi vaikuttaa suotuisasti moneen kehityksen kannalta keskeiseen seikkaan, kuten itsetuntoon, vuorovaikutuskykyyn, sosiaalisuuteen, koulumenestykseen ja päihteiden käyttöön.
- Lääkehoito pyritään aina yhdistämään sopivaan psykoterapiaan tai perheterapiaan.
- Oikein toteutettu lääkehoito lisää psykoterapeuttisten hoitomenetelmien vaikutusta.

# data[].attributes.body
Kaikissa lastenpsykiatrisissa häiriöissä psykoterapeuttiset tai psykososiaaliset hoidot ovat ensisijaisia ja lääkehoitoa käytetään, jos psykoterapeutti-set hoidot eivät yksinään riitä.
Lääkehoitoa käytetään lapsen ja nuoren vaikeiden oireiden vähentämiseen tai poistamiseen.
Lääkkeet lievittävät kärsimystä ja mahdollistavat muiden hoitomuotojen, kuten psykoterapian, toteuttamisen.
Suomalaisessa käytännössä psyykenlääkkeitä määräävät yleensä vain lasten- ja nuorisopsykiatrian erikoislääkärit tai alalle erikoistuvat.

# data[].attributes.body
- Lasten ja nuorten psyykeä hoitavalla lääkärillä on oltava tieto siitä, mihin oireisiin lääkkeen voi odottaa auttavan ja mihin ei.
- Lääkehoidoilla ei voi korvata muita hoitomuotoja, vaan ne ovat osa kokonaisvaltaista hoitoa.
- Lääkehoidon aloittamis-päätöksen tulee perustua hyvään diagnostiikkaan, ja lääkkeiden hyötyjen ja haittojen seurannan on oltava aktiivista.
- Ilmeneviin haittavaikutuksiin tulee puuttua, ja lääkkeen lopettamisen tulee perustua potilaan ja hänen omaistensa kanssa ennalta tehtyyn hoitosuunnitelmaan.

# data[].attributes.body
- Myös psykoosilääkkeiden käyttö lapsille ja nuorille on viime vuosina lisääntynyt.
- Virallinen käyttöaihe on risperidonilla 5–18-vuotiaiden käytöshäiriöiden hoidossa, tsiprasidonilla 10–17-vuotiaiden akuutin manian hoidossa sekä aripipratsolilla vähintään 15-vuotiaiden potilaiden skitsofrenian hoidossa ja vähintään 13-vuotiaiden kaksisuuntaisen mielialahäiriön maniavaiheen hoidossa.
- Klotsapiinia voi käyttää 16 vuotta täyttäneiden skitsofrenian hoitoon, kun muut lääkkeet ovat osoittautuneet selkeästi riittämättömiksi.
- Yleistäen voidaan todeta, että lapsilla ja nuorilla psykoosilääkkeiden antipsykoottinen teho on huonompi kuin aikuisilla. Lapset ja nuoret myös saavat lääkityksestään herkemmin haittavaikutuksia.
- Psykoosilääkkeitä käytetään usein lasten ja nuorten käytöshäiriöiden hoidossa.
- Pojille psykoosilääkitys aloitetaan usein jo esimurrosiässä, jolloin käytöstä tulee helposti pitkäaikaista.
- Koska lääkkeiden pitkäaikaiskäytön hyödyistä on hyvin rajallisesti tutkimustietoa ja käyttöön liittyy haittavaikutuksia, tulisi psykoosilääkkeitä käyttää lapsille ja nuorille vain rajoitetun ajan psykososiaalisten hoitojen rinnalla.

# data[].attributes.body
Masennuksessa keskeinen oire on masentunut mieliala tai selvästi vähentynyt mielenkiinto tai mielihyvä. Oire vaivaa suurimman osan päivästä yhtäjaksoisesti vähintään kahden viikon ajan.

SSRI-lääkkeistä fluoksetiini on ainoa, jonka tehosta lasten ja nuorten masennusten hoidossa on kontrolloitua näyttöä.  Yli 8-vuotiailla yhdessä psykoterapian kanssa käytetään fluoksetiinia (prozac). Se on myös yleisin alaikäisille käytetty mielialalääke.

Lievien ja keskivaikeiden depressioiden hoito pyritään aloittamaan perusterveydenhuollossa. Suositeltavimpia hoitomuotoja ovat psykoterapeuttiset hoidot. Myös perheterapiaa voidaan käyttää.
Jos hoidon tavoitetta ei saavuteta psykoterapialla 1–2 kuukaudessa, hoitoon liitetään masennuslääkehoito. Masennuslääkkeet voivat kuitenkin nuorilla joskus aiheuttaa etenkin hoidon alkuvaiheessa itsetuhoista ajattelua, joten tilannetta on hyvä seurata vastaanotolla kerran viikossa ainakin kuukauden ajan lääkehoidon aloittamisesta. Toimivaa lääkitystä on hyvä jatkaa puoli vuotta oireiden parantumisen jälkeen, jotta oireet eivät uusiudu. Psykoterapian on perusteltua jatkua lääkehoidon lopetuksen jälkeenkin.

# data[].attributes.body
- Lasten univaikeudet ovat tavallisia.
- Bentsodiatsepiineja, tsopiklonia ja hydroksiinia käytetään tilapäisen unettomuuden hoidossa.
- Myös melatoniinin käyttö on yleistynyt nopeasti, ja se on hyvin tavallista etenkin lyhytaikaisten unihäiriöiden hoidossa.

# data[].attributes.body
- Ahdistus- ja pelko-oireet ovat yleisiä lapsilla ja nuorilla. Ne voivat liittyä myös muihin psykiatrisiin häiriöihin.
- Lasten ja nuorten ahdistus- ja pelko-oireiden lääkehoito on perusteltua, jos oireet ovat hyvin voimakkaita tai psyko- tai perheterapia eivät auta.
- Lasten ja nuorten ahdistus- ja pelko-oireiden lääkehoidossa on käytetty erilaisia lääkkeitä: bentsodiatsepiineja, beetasalpaajia, klonidiinia, rauhoittavia antihistamiineja, trisyklisiä masennuslääkkeitä ja SSRI- ja SNRI-lääkkeitä.
- Bentsodiatsepiinit ovat nopean vaikutuksensa ja tehonsa vuoksi paras vaihtoehto tilapäisen voimakkaan ahdistuneisuuden, pelon tai unettomuuden hoidossa.
- Diatsepaami ja tematsepaami imeytyvät nopeimmin ja sopivat kertaluonteiseen käyttöön.
- SSRI-lääkkeitä on alettu käyttää aikaisempaa enemmän ensilääkkeenä lasten ja nuorten ahdistuneisuushäiriöiden hoidossa.
- Oireiden kiusallisuus, eri lääkkeiden hyödyt ja haitat sekä muut käytettävissä olevat hoitokeinot on punnittava tarkkaan.
- SSRI-lääkkeet voivat osalla nuorista, etenkin lääkehoidon alussa, myös lisätä ahdistusoireiden voimakkuutta tai paniikkikohtausten tiheyttä.

# data[].attributes.body
ADHD-lääkitys aloitetaan tavallisimmin 7–10-vuotiaille. Pojat saavat lääkettä useammin kuin tytöt.
Alle 6-vuotiaita stimulanttihoitoa saavia lapsipotilaita on Suomessa vain vähän.
Metyylifenidaatti on meillä tavallisimmin käytetty ADHD:n lääkehoito. Sen käyttöä puoltaa vahva tutkimusnäyttö sen positiivisista vaikutuksista ADHD:n ydinoireisiin, joita ovat tarkkaamattomuus, ylivilkkaus ja impulsiivisuus.
Lyhytvaikutteisen metyylifenidaatin käyttöön liittyy väärinkäyttöriski, minkä vuoksi sen määräämisen on oltava erityisen huolellisesti perusteltua. Päihdeongelmaisen nuoren ADHD:n lääkehoidoksi käytetään tavallisesti atomoksetiinia, koska sillä ei ole väärinkäyttöön houkuttelevia vaikutuksia.
Guanfasiinia käytetään lyhytkestoisessa hoidossa.