# data[].attributes.body
Aarhus er en by i udvikling. Overalt bliver der bygget nyt og ændret i lokalplaner. I Hasle vil man placere et supermarked i et villakvarter, der ligger sig tæt op ad en i forvejen trafikeret vej.

Det er der en stor gruppe af lokale borgere, som har vist deres utilfredshed med og afgivet mere end hundrede høringssvar. De mange negative tilkendegivelser har ikke fået Aarhus Kommune til at droppe sagen, og det efterlader mange frustrerede familier med en følelse af at blive tromlet af systemet.

De er langt fra de eneste. Fortællingen handler om demokrati i sin reneste form, hvor borgerne får mulighed for at være med til at udvikle byen. Hvem udvikler man Aarhus for? Hvem får gavn af det i sidste ende?

Med afsæt i en konkret sag omkring placeringen af et supermarked i et boligområde vil vi forsøge at fortælle den virkelighed, som en gruppe af aarhusianere har stået i. Det er bare ikke en fortælling om, der skal være et supermarked eller ej, men en fortælling om den følelse af magtesløshed og frustration, der kan opstå, når man forsøger at blive hørt, men i stedet bliver mødt af et system, der ikke lytter.

# data[].attributes.body
Dette er historien om et landsbysamfund, som er meget centreret omkring skolen, der ligger mellem de to landsbyer Trustrup og Lyngby.

Skole, uddannelse og dannelse har gennem tiden været centrum for områdets opblomstring - lige fra et af Danmarks fire første lærerseminarer i 1800-tallet blev placeret i Lyngby til en ny skolelov i 1978 betød, at skolerne skulle centreres - denne gang i Trustrup. Begge gange udviklede byen sig. Borgerne kunne kigge mod en fremtid, der så lys ud.

I 2018 stod skolen som en af de sidste institutioner i byen. Ligesom mange andre folkeskoler i i de danske yderområder var Toubroskolen truet af lukning, som led i en større spareøvelse fra kommunens side. Det samlede forældre, børn og det loakle erhvervsliv i en voldsom protest, som reddede skolen fra lukning, men som også splittede et lokalsamfund og ændrede omverdenens og beborernes egen opfattelse af deres by. Nu er spørgsmålet, om fremtiden stadig ser lys ud for Trustrup-Lyngby?

# data[].attributes.body
Dette er historien om, hvordan udenlandske ord forandrer det danske sprog. Det er de færreste danskere, som i løbet af en dag ikke bruger et engelsk ord. Og hvorfor er dette et problem?

Vi har siden tidernes morgen lånt ord fra andre sprog – men vi lever i dag i en verden, hvor de digitale platforme udvisker landegrænser og blander sprogene på kryds og tværs. Det betyder, at vi risikerer at udvande det sprog, der er vores, danskernes, redskab til at kommunikere med hinanden. Men hvad betyder dét, når der eksisterer så mange andre sprog, vi kunne gøre brug af i stedet - specielt det engelske sprog, som vi allerede kender så godt.

Det er et spørgsmål om kulturarv. Det danske sprog er en del af vores identitet, og hvis vi ikke værner om det, hvem gør så? Hvorfor skal det hedde ‘trailer’, når vi allerede har et ganske udmærket alternativ, nemlig “forfilm”. Vi bruger de engelske ord, selvom der allerede eksisterer et dansk ord for præcis det samme. Og vi gør det i de fleste tilfælde uden at tænke over det.

Hvis ikke vi skaber en bevidsthed om denne problematik nu, risikerer vi, at det danske sprog mister sit særpræg - og i sidste ende måske helt forsvinder. Der er brug for at stoppe op og gøre sig nogle overvejelser om, hvad der skal ske med det danske sprog. Et grundlag for at vælge, om man vil hoppe med på udviklingen eller stoppe op og værne om det gamle.

# data[].attributes.body
Dette er historien om, hvordan et gelænder på en forholdsvis lille høj med knap så god udsigt, har skabt fjendskab mellem furboerne og verden.

I 1980’erne inspicerede John Berthelsen gravhøjene på Fur. Her stod det grælt til på Bette Jenses Hyw, da det som Furs højeste punkt blev travet i stykker af tusindvis af turister.

Han foreslog at man skulle beskytte højen mod slidet.

Nogle år senere byggede Viborg Amt en trappe på højen med gelænder. På denne måde levede de i ro og mag indtil en berejsende arkæolog i 2011 besøgte højen og konstaterede, at der var opsat en trappe og et gelænder uden tilladelse.

Arkælogoen indberettede det, og Skive Kommune blev pålagt at fjerne gelænderet, men fik disepnesation for trappen.

Det ville nogle anarkistiske furboere ikke finde sig i, og i skumringens time opsatte de et nyt gelænder. Det blev dog siden pillet ned igen.

Gelænderet blev rejst endnu engang i 2017 og pillet ned for 3 uger siden.

Der er planer om at sætte et nyt op i starten af april.

# data[].attributes.body
Folketinget startede 1. januar 2018 en forsøgsordning med medicinsk cannabis. I løbet af en fireårig periode, må læger udskrive nye og ikke-godkendte lægemidler, indeholdende medicinsk cannabis. Yderligere er der indført et tillæg, hvor det tillades at der bliver produceret cannabis i Danmark.

- Forsøgsordningen giver mulighed for at hjælpe en gruppe syge mennesker med sygdomme som sklerose og kræft til et forhåbentligt bedre liv med færre smerter på en lovlig og tryg måde, sagde sundhedsminister Ellen Trane Nørby.

Ifølge undersøgelser er der et stort forbrug af ulovlige medikamenter blandt danske syge med smerter eller spasmesygdomme, og det vil regeringen altså imødegå ved at prøve at legalisere medicinsk cannabis.

Der hersker dog en debat præget af uvidenhed om emnet. På sociale medier henvises til udokumenterede private undersøgelser, og der er flere som mener, at danske læger og lægemiddelstyrelsen er ignorante overfor fakta.

Derfor undersøger vi debatten, og adskiller fakta fra fri luft, for at nuancere debatten og skabe et bedre grundlag for at diskutere medicinsk cannabis.

# data[].attributes.body
Overalt i Odense ser du tegn på, at H.C. Andersen betyder noget for Odense. Den folkekære digter blev født i Odense i år 1805. Han levede et fattigt liv som den grimme ælling i de brostensbelagte gader, inden han som 14-årig rejste til København og skabte de fortællinger, der i dag har gjort ham til den mest verdenskendte danske forfatter.

Siden hans død i 1875 har byen langsomt - men sikkert - taget ham til sig. Det har de både gjort i form af opkøb af ting fra digteren, herunder breve, manuskripter og huse. Senere er egentlige fødselsdagsfejringer også løbet af stablen. Men ved fejringen af hans 200-års fødselsdag i 2005 kulminerede ikke bare politikernes fejring og begejstring. Et nyt udtryk så også dagens lys for alvor; HCA-kvalmen. Der havde bredt sig en utilfredshed i lokalbefolkningen med den måde, H.C. Andersens navn og liv blev brugt på i kommerciel sammenhæng. Og senest kom det også til udtryk, da Odenses letbane skulle navngives.

Odense Letbane efterlyste først et tema og sidenhen navne på deres facebookside, og begge steder tegnede kommentarerne et billede af, at der er en utilfredshed/frygt for, at det nu igen blev et H.C. Andersen-relateret navn.

# data[].attributes.body
Da Ring 3 Letbane blev født af partierne bag aftalerne om ”En grøn transportpolitik” d. 19. juni 2013, sad de politiske buzzwords særligt løst hos daværende transportminister Henrik Dam Kristensen (S).

”Letbanen er et visionært projekt, som vil kunne bidrage kraftigt til at løfte den kollektive trafik rundt om København,” lød det dengang i en pressemeddelelse fra ministeriet.

Og mens ingen trafikforskere vil betvivle, at letbanen i 2025 vil komme til at fragte passagerer mellem Ishøj og Lyngby, så har Hovedstadens Letbane, siden den blev projektet kom til verden, taget det ene lag tæsk efter det andet fra eksperter og medier.

Berlingske har eksempelvis fortalt, at letbanen både bliver markant langsommere med sine 58 minutters rejsetid mellem Lyngby og Ishøj end den samme tur i bil, og samtidig vil den øge rejsetiden for dem, der fortsat vælger bilen med omkring 15 minutter. Letbanen vil desuden ende med at have færre passagerer, end man har budgetteret med.

Rapporter viser samtidig, at letbanen aldrig vil komme til at give overskud, og at de 11 kommuner på letbanens rute vil komme til at skulle bruge skattekroner på at betale driftsunderskuddet. Hvert eneste år, letbanen kører. Også det kunne man læse om i Berlingske.

Alle tæskene har efterladt store grupper af borgere i de 11 kommuner med en frustration over de politikere, de føler, har tromlet hen over dem med drømme om skinner og spirende erhvervsliv.

Det har også efterladt borgerne med et simpelt spørgsmål:

Hvorfor trækker politikerne ikke i letbanens nødbremse?

# data[].attributes.body
FN’s klimapanel forudser en række negative følgevirkninger af de kommende klimaforandringer. Atomkraft, som energikilde, bliver i den politiske debat gang på gang lukket ned og forskning i fremtidige atomkraftmetoder ønskes stoppet. Modstandere af atomkraft mener, at det er en død diskussion, men burde vi ikke se på alle løsninger?

Der er meget uvidenhed og følelser omkring emnet, som har stor indflydelse på, hvordan vi ser og tænker på emnet. Men tager vi vores beslutninger på et velinformeret og sagligt grundlag med den bedste løsning for øjet, eller er vi forblændet af fortidens modstand?

På nuværende tidspunkt er der 450 velfungerende atomkraftværker rundt om i verden, der uden radioaktive katastrofer producerer ren energi til verdens borgere. Samtidig har diskursen i vores nabolande fået dem til at vende atomkraft ryggen og fået dem til at skrotte deres kraftværker. Dette sker på trods af, at meget videnskab peger på atomkraft som en nødvendighed i kampen mod klimaforandringerne. Der forskes samtidig i ny, sikker kernekraft, der kan være et supplement til den vedvarende energiproduktion, er langt fra den teknologi, man frygtede i 1970’erne, og ved lov forbød i 1985.

Dette er historien om den forbudte løsning.

# data[].attributes.body
I Danmark er der 4000 kulturdøve. Altså mennesker med tegnsprog som modersmål. Med en sans mindre i bagagen oplever mange døve fordomme om, hvad de faktisk kan og især ikke kan.

Dette er historien om en gruppe mennesker, som med allerede eksisterende hjælpemidler klarer sig på uddannelsen, i familielivet og på arbejdsmarkedet. Men det er der ikke mange, der er klar over.