# data[].attributes.body
Raamatute lugemise eesmärk on muutnud. 20. sajandi teosed olid inimestele moraali pidajaks ja kommete õpetajaks. Lugemine oli identiteedi alus ja eneseteostuse vorm. Kirjanduse roll oli mõtestada inimlikke, ühiskondlikke ja ajalooliseid kogemusi. 20. sajandi kirjandus neile küsimustele valmis vastuseid ei anna. Saab vaid jälgida, kuidas vastuseid otsiti. Küsimusi ja vastuse otsinguid täis tekstidest arusaamine nõuab pingutust.
21. sajandi teosed on nii vormilt kui sisult lihtsamini mõistetavad. Mõistetakse, et lugejad on erineva tausta ja huviga, mistõttu pakub ka kirjandus neile mitmekülgsemat valikut. Inimesel ei teki lugedes küsimusi ega jää arusaamatuks lahenduse otsimise teekäik, sest 21. sajand on leidnud vastused küsimustele, mille üle 20. sajandil veel pead murti. Lisaks on kirjandusel meelelahutuslik roll. Seda rolli saab kirjandus täita vaid seetõttu, et praegusel ajal puudub kirjanduses kajastatu üle range kontroll. Kirjanike sõna ja kõnepruuk on vaba ehk lubatud on kõik teemad, just sellisest vaatenurgast nagu kirjanik seda ise soovib.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjanikel on kindlasti mitmekülgsemad võimalused, et kirjutada vabalt valitud teemadel. Praegune kirjalaad on mõttevabam, sest puuduvad minevikus asteleidvad piirangud ehk siinkohal tsensuur, mis 20. sajandil oli tavaline nähtus.

# data[].attributes.body
21. sajandi autoritel on palju rohkem vabadusi. Neid ei piira tsensuur või ühiskond ning kirjutatakse rohkem erinevatest žanritest. 20. sajandil kirjutati palju repressioonidest ja sõdadest, kuna paljud autorid olid neid ise kogenud.  Raamatute lugejaskond on vähenenund võrreldes 20. sajandiga.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on vabama mõttemaailmaga, seega kirjandus on mitmekülgsem. Julgetakse kajastada erinevaid probleeme, ning keelekasutus on samuti vabam

# data[].attributes.body
21. sajandil võetakse varasemast kirjandusest eeskuju, seega tänapäeval on tajuda vähem originaalsust ning paljud teosed kipuvad olema sarnased ja etteaimatavad.

# data[].attributes.body
21. sajandil ei ole läänemaailmas enam suuri sõdasid ja probleeme. Kirjanikud ei ole läbi elanud suuri muutusi oma elus, seega on teosed lihtsamad ja fantaasiarikkamad. Teadus ja tehnika on kiiremini arenenud ja teadusulmelised teosed on realistlikumad.

# data[].attributes.body
21. sajandil saavad kirjanikud väljendada enda mõtteid vabalt, saavad kirjutada, sellest, mida neid kõnetab ilma mingisuguste piirideta. Kindlasti võrreldes 20. sajandiga on klassikaliste kirjandusteoste osakaal vähenenud ning teiste zanrite, nt fantaasia, osakaal suurenenud.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus võiks olla vabam, sest inimesed ei ole enam nii konservatiivse mõtlemisega. Sellest tulenevalt on ka kirjandus mitmekülgseim, pannakse rohkem rõhku meelelahutusele. Kirjutatakse rohkem ulme ja fantaasia valdkondades ning ilmselt ka erootikat.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus kajastab vähem klassikalisi teoseid ning on üldistes joontes vabam, esineb ka rohkem źanre. Inimesed kirjutavad nendel teemadel, mis neid ennast kõnetavad. 20. sajandil olid kirjanduses rangemad
piirid, millest üleastumine tekitas probleeme.

# data[].attributes.body
21.sajandi kirjandus on kindlasti vabama keelekasutuse ja mõttemaailmaga kui 20.sajandi kirjandus. Ei ole kontrolli, millest inimesed kirjutavad ja uusi kirjanike tuleb 21.sajandil järjest rohkem juurde. Raamatud on ka kindlasti kergemini kättesaadavad 21. sajandil ja see paneb inimesi rohkem lugema.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on 20. sajandi omast palju vabam ja mitmekesisem. Inimesed kirjutavad vabalt valitud teemadel, saavad ise valida vorme ja žanre - 21. sajandi kirjanikel on rohkem võimalusi.

# data[].attributes.body
Võrreldes 20. sajandiga on klassikaliste teoste osakaal vähenenud. Kirjanduse eetika on muutunud räigemaks ehk kasutatakse rohkem roppu sõnavara. Teostes kajastatakse julgemalt ühiskonna probleeme.

# data[].attributes.body
21.sajandi kirjandus on võrreldes 20.sajandi kirjandusega vabam ja mitmekesisem. 21.sajandi kirjanduses esineb laialdasemal skaalal žanre.

# data[].attributes.body
Võrreldes 20. sajandiga on 21. sajandi palju vabam ja on muutunud mitmekesiseks.

# data[].attributes.body
Tänapäeval on kirjanikud harjunud sellega, et saavad enda mõtteid vabalt väljendada, aga 20. sajandil see alati nii ei olnud. Eelmisel sajandil oli väga paljudes maades tsensuur, mille tõttu kõiki kirjandusteoseid ei tohtinudki avaldada ning mõnede mõtete väljendamise eest võis lausa karistuse saada. Mujal, kus tsensuuri ei olnud, ei saanud ikka kõike oma südame järgi kirjutada, sest ka ühiskond ei olnud nii vabameelne kui praegu. Seetõttu jäid tol ajal paljud mõtted väljendamata ning tänapäeval, kui kirjandusel enam nii palju piiranguid ei ole, on seetõttu kirjandus väga palju eelmise sajandi omast erinev.

# data[].attributes.body
21.sajandi kirjandus on eelneva sajandi kirjandusest erinev sel moel, et kirjutamine on muutunud palju vabamaks ning teosed on väga erinevatest žanritest. Teoste keeleline kasutus on muutunud palju mitmekesisemaks.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on 20. sajandi kirjandusega võrreldes kindlasti palju vabam ja mitmekesisem ehk on rohkem źanre. Saab kirjutada sellest, millest ise tahad, ei ole mingeid reegleid. Palju kirjutatakse raamatuid just meelelahutuseks ja selleks, et oleks põnev.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjanduses on kõikide kirjandusvoolude -ja stiilide võrdsus. Kirjutada tohib vabamalt enamasti kõigest ja ilma tsensuurita. 20. sajandil pidid kirjanikud tihti kirjutama metafooride abil, et teosed jõuaksid paremini lugejateni, sest mõnedes riikides oli valitsusel suur võim kirjanduse üle.

# data[].attributes.body
21. saj kirjandus on kindlasti vabam. Kirjanikel suurem vabadus, mida ja kuidas kirjutada, pole tsensuure ega suurt kontrolli loomingu üle.

Samas raamatute lugemine jääb kindlasti väiksemaks just trükitutena, kuna paljud raamatud liiguvad ka e-lugeritesse.

# data[].attributes.body
21.sajandiks on muutunud lugemise põhjused. Inimesed loevad palju teoseid, millest on palju räägitud sotsiaalmeedias. Samuti loevad inimesed, et avaldada austust varasematele põlvkondadele. Loetakse kas kohustusest koolis või harjumusest (vanemad põvkonnad). Seetõttu on kirjanduse lugemise ühisosa, mis võiks peegelduda, väga väikene. Kirjanike teoseid hakatakse väärtustama alles pärast nende surma.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on vabam, kuna erinevalt 20. sajandi kirjanikest on tänapäeva omadel lubatud ükskõik millest kirjutada ja sõnavabadus on suurem.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on võrreldes 20. sajandi kirjandusega palju vabam, kirjutatakse ilma tsensuurita ning teosed on mitmekesisemad. 20. sajandil oleks taoline kirjandus sattunud põlu alla.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on palju vabavam, fantaasiakirjanduse osakaal on suurenenud, suurem rõhk just eraldi laste- ja noortekirjandusel

# data[].attributes.body
Tänapäeval, ehk 21. sajandil on kindlasti inimesed palju vabamad ja julgevad seetõttu ka kirjutada täpselt seda, mida nende süda neile ütleb, mitte ei pea alluma tsensuurile ega ühiskonna hukkamõistule. Muidugi viimasega peavad kirjanikud ka tänapäeval arvestama, kuid siiski mitte sellel määral, mis eelmisel sajandil.

# data[].attributes.body
21. sajandil on enesestmõistetav, et lugejad erinevad tausta ja huvide poolest, mistõttu on neil erinevad lugemiseesmärgid. Seetõttu on ka kirjandus väga mitmekesise vormi ja sisuga. 20.sajandil aga külvas selline arusaam palju segadust ja tekitas lahkhelisid.

# data[].attributes.body
21. sajandi kirjandus on palju vabam ja värvikirevam. Aina rohkem kirjanike kirjutab 21. sajandil selleks, et inimeste meelt lahutada. Lisaks puudub tsensuur ning maailm on palju vabam, seetõttu kirjutatakse kõigest, millest soovitakse.

# data[].attributes.body
Selle, millised oleme me 21. sajandi alguse lugejad, on suuresti kujundanud 20. sajandi kirjandus. 20. sajand muutis väga suurel määral kirjanduse varasemat tähendust lugejate, kirjanike, kultuuri ja ühiskonna jaoks. 21.sajandi kirjandusest on lihtsam aru saada, sest 20.sajandi kirjanduses oli nii küsimuste kui vastuste otsimine keeruline ning nõudis tekstide arusaamiseks pingutust. Kirjanikud on palju julgemad oma teostes, sest  ei kardeta tagajärgi, kuna midagi halba ei saa nagunii juhtuda. Selle tõttu on ka kirjandus väga mitmekesise vormi ja sisuga.