# data[].attributes.headline
4. І ще одне цікаве завдання 

# data[].attributes.subject
4. І ще одне цікаве завдання 

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
характеризуємо прислівник як частину мови

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інтерактивної

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова для 7 класу: завдання та тести онлайн - Learning.ua - Характеризуємо прислівник як частину мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Характеризуємо прислівник як частину мови. Завдання з української мови для 7 класу на найбільшому порталі інтерактивної дошкільної та шкільної електронної освіти Learning.ua ☎ +38 (044) 303-99-18

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
1. Погортай у підручнику сторінки 170-207 та повтори усі правила, вивчені з теми "Прислівник як частина мови".
2. Зверни увагу на запитання для самоперевірки на с.207

# data[].attributes.headline
2. Перевір себе

# data[].attributes.subject
2. Перевір себе

# data[].attributes.body
https://naurok.com.ua/test/join?gamecode=5640239

# data[].attributes.headline
3. Можеш спробувати сили навіть тут

# data[].attributes.subject
3. Можеш спробувати сили навіть тут

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. Усі слова є прислівниками в рядку

2. Виділене слово є прислівником у реченні

3. Прислівник пишеться разом у рядку

4. Прислівник виступає обставиною в реченні

5. Усі прислівники належать до одного розряду за значенням у рядку

6. Усі прислівники вищого ступеня в рядку

7. Позначте рядок із прислівниками, від яких не можна утворити ступені порівняння

8. Усі прислівники пишуться разом у рядку

9. Усі прислівники пишуться через дефіс у рядку

10. Усі прислівники пишуться окремо в рядку

11. Виділене слово є прислівником у рядку

12. Виділене слово є прислівником у рядку

13. Усі прислівники якісно-означальні в рядку

14. Усі прислівники кількісно-означальні в рядку

15. Усі прислівники способу дії в рядку

16. Усі прислівники часу в рядку

17. Усі прислівники місця в рядку

18. Усі прислівники мети в рядку

19. Усі прислівники причини в рядку

20. Правильно утворені форми ступенів порівняння прислівників у рядку

21. Правильно утворені форми ступенів порівняння прислівників у рядку

22. Неправильно утворені форми ступенів порівняння всіх прислівників у рядку

23. Через дефіс пишуться всі прислівники в рядку

24. Через дефіс пишуться всі прислівники в рядку

25. Разом пишуться всі прислівники в рядку

26. Прислівник пишеться через дефіс в усіх випадках, окрім

А Де не де вулиця впаде раптом в калюжу, аж оті жаби зарегочуться рейканням.
Б Маючи вози з вівсом, багач спинився круто й гаркнув по хазяйськи на

В З давніх давен в Україні святили мак і ним обсівали людей і худобу, бо вірили, що

він захищає від усякого зла.

Г Досконало володіючи багатьма сучасними європейськими й давніми мовами,

Олександр Потебня почав віршований переклад українською мовою „Одісеї" Гомера, рік роком працюючи над влучним словом.

Д Поступово фразеологізм „ні пуху ні пера" охоче підхопили інші мовці й понесли

далеко далеко від мисливського люду.

27. Прислівник пишеться через дефіс в усіх випадках, окрім

А Мартин хоч не хоч сідає на краєць крісла.
Б Сонце клонилося вже до росохатих панських лип ген ген у парку й робило з

Мартина велетня на сірій тіні.

В Усі щасливі родини схожі одна на одну, кожна нещаслива родина нещасна по

Г День у день проводилась просвітницька робота.
Д Всякий господар по своєму робить.

29. Текст і завдання до нього.

1. Чудово було тут, на Дніпрі! 2. Широко, на кілька верстов розметнувся він, спокійно плинучи під сонцем до моря. 3. Святково мигтять чайки над небесно чистою водяною рівниною, біліють вітрильники, снують шаланди, підходять плоти... 4. Сила-силенна води, чистої, свіжої, солодкої, плине і плине кудись до моря. 5. Багатий нею Дніпро, багатший за всякого царя. 6. Весь ярмарок, згоряючи від спраги, черпає з нього пригорщами, кухлями, тисячами відер, та в ньому не меншає анітрохи. 7. Найвправніші нирці не можуть сягнути дна в його холодних глибинах. 8. Як добре що належить він усім, однаково привітний та щедрий до кожного...

А. У якому реченні допущено пунктуаційну помилку

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Усі слова є прислівниками в рядку 2. Виділене слово є прислівником у реченні 3. Прислівник пишеться разом у рядку 4. Прислівник виступає обставиною в реченні 5. Усі прислівники належать до одного розряду за значенням у рядку 6. Усі прислівники вищого ступеня в рядку 7.

# data[].attributes.headline
1. Побувай на гостинах у ПРИСЛІВНИКА

# data[].attributes.subject
1. Побувай на гостинах у ПРИСЛІВНИКА

# data[].attributes.body
Повтори усе, що вивчили про цю частину мови. Зверни увагу на завдання, ризикни і спробуй виконати)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
І. Організаційний момент
ІІ. Ознайомлення з темою, метою й завданнями заняття Етапи заняття
1. Важливо.

2. Цікаво.

3. Уважно.

4. Індивідуально.

5. Виразно.

6. Пізнавально.

7. Самостійно.

8. Творчо.
Прочитайте вірш. За інформацією, яка у ньому міститься, дайте визначення прислівника.
Ознаку дії називає,
А також місце, час, причину
Цієї дії визначає,
І кожен цю частину знає,
Бо це прислівник - всім відомий.
Незмінна ця частина мови.
На запитання:
Готова всім відповісти.

Прислівник - це незмінна частина мови, що виражає ознаку дії, стану або ознаку іншої ознаки ( надто повільний, повернути праворуч).

На відміну від інших самостійних частин мови прислівник не змінюється ані за числами, ані за відмінками, не має він також і ознак роду.

Прислівник не має свого, властивого тільки йому лексичного значення. Воно зумовлене лексичними значеннями тих частин мови, від яких він утворюється ( день - вдень, мій-по-моєму, осінь- восени).

Прислівники мають властиві тільки їм словотоворчі суфікси ( тепло, добре, важче), ( по-братськи, по-моєму).

Головною функцією прислівника в реченні є функція другорядного члена речення - обставини ( Так жадібно раптом захотілося йому жити, що він навіть від однієї цієї думки задихнувся). Інколи прислівник виступає у ролі присудка ( Сонце низенько, то й вечір близенько).

У реченні прислівник пов'язується з дієсловом, а також з прикметником і, рідше, з іменником.

Прислівник, який пов'язується з дієсловом, виступає як обставина способу дії, місця, часу, міри, мети чи ступеня ( Небо помітно (наскільки?) посвітлішало; Навкруги (де?) бриніла весна).

Прислівник, що пов'язується з прикметником або іншим прислівником, служить для вираження ознаки якості - міри або ступеня її вияву і виступає в реченні обставиною міри ( Ось зовсім (наскільки?) з-за гори з'явився корабель). За значенням і роллю в реченні прислівники поділяються на означальні й обставинні. Означальні прислівники поділяються на три групи: якісно-означальні, кількісно-означальні і способу дії.

Якісно-означальні прислівники походять від прикметників, закінчуються на -о, -є і вказують на якіст ознаки, дії, відповідають на питання як? Наприклад: Тихо в лісі; Спокійно в горах; Добре вчиться; Гарно на річці.

Кількісно-означальні прислівники характеризують дію, стан чи ознаку відповідно до кількості і міри вияву, відповідають на питання скільки? як багато? якою мірою? Наприклад: Недостатньо активний; Виключно для працівників концерну; Дуже весело; Надзвичайно здібний; Мало знайомий.

Прислівники способу дії вказують, яким способом відбувається дія чи виявляється ознака, відповідають на пи-тання як? яким способом? Наприклад: Іти поруч; Заходили поодинці; Вивчити напам'ять; Приїхав дарма.

Обставинні прислівники поділяються на такі групи: прислівники місця, прислівники часу, прислівники причини, прислівники мети. Прислівники місця вказують на місце або напрямок дії, відповідають на питання де? куди? звідки? Наприклад: навколо, вниз, вгору, скрізь, звідусіль, наверх, вглиб, лугом, полем, шляхом, здалека, туди, там, наперед, далеко, всюди, тут, додому, вперед.

Прислівники часу вказують на час дії, відповідають на питання коли? доки? відколи? з якого часу? до якого часу? Наприклад: сьогодні, тепер, завжди, завтра, давно, потім, ранком, учора, восени, влітку, пізно, рано, скоро, з давніх-давен, щодня.

Прислівники причини називають причину дії, відповідають на питання чому? через що? з якої причини? Наприклад: поневолі, ненароком, спросоння, зопалу, чомусь, тому, згарячу, спересердя.

Прислівники мети вказують на мету дії, відповідають на питання з якою метою? для чого? Наприклад: наперекір, навмисне, жартома, на сміх, на зло.

За походженням прислівники поділяються на первинні та вторинні:

До первинних прислівників належить незначна частина прислівників, які утворилися так давно, що зараз навіть важко установити первісну форму.

Це:

прислівники місця (там, тут, скрізь, куди, де, звідки, звідти, скрізь, всюди);

часу (коли, доки, доти, тоді, поки, іноді, інколи, завжди, тепер, потім);

причини (тому, чому);

способу дії (якось, однак, ледве, так, як, усяк, однак).

До вторинних прислівників належить більшість прислівників української мови. Це слова, походження яких легко встановлюється співвідношенням прислівника з основами інших частин мови ( по-людськи, хвилююче, верхи, кругом, по-своєму), або з основою іншого прислівника (як первинного, так і вторинного: дотепер, ледве-ледве, післязавтра, кудись).

1. Прислівники, утворені від прикметників, у яких пишеться два "н", подвоєння букв зберігають: натхненно, невпинно, незрівнянно; також з двома н пишуться прислівники зрання, навмання, попідтинню, попідвіконню, спросоння.

2. Після [г], [к], [х] у кінці прислівників пишеться "и": навкруги, трохи, звідки, звідти, навшпиньки, наввипередки.

3. Частка "ні" з прислівниками пишеться разом: ніде, нізвідки, нізвідкіля, ніколи, ніскільки, нітрохи, ніяк.

4. Частка "не" з прислівниками пишеться разом, якщо вони у сполученні з нею виражають одне поняття: несподівано, ненароком, невтямки, невпопад, недалеко, нехотя.

5. "Не" пишеться окремо з підсилювальними прислівниками не дуже, не зовсім, не цілком, а також з прислівниками не по-нашому, не по-батьківськи, не по-дружньому.

Кількість прислівників поповнюється переважно за рахунок прийменниково-іменникових сполучень. Деякі з цих сполучень перейшли у прислівники і пишуться разом або через дефіс.
Разом пишуться:
- прислівники, утворені сполученням прийменника з іменником, займенником, прикметником, числівником, прислівником: потім, занадто, вночі, надвечір, безвісти, вдосвіта, потихеньку, вперше, вдвічі, натроє (але: по двоє, по троє);

- складні прислівники, утворені з кількох основ: праворуч, стрімголов, босоніж, обіруч.

- прислівники, утворені від підрядних словосполучень типу босими ногами - босоніж, обома руками - обіруч, в один час - в одночас, на самий перед - насамперед, має бути - мабуть. Вони не пояснюються іншими словами, не можуть змінюватися і відповідають тільки на прислівникові питання типу як?, де?, коли?.
Окремо пишуться:
- прислівникові сполучення, утворені від іменника з прийменником. Найуживаніші з них такі: без кінця, без черги, без упину, без жалю; на: на добраніч, на жаль, на щастя, на сьогодні, на початку; до: до побачення, до речі, до краю, до діла; з: з радості, з жалю, з горя, з розгону; в/у: в разі, в міру, уві сні, в далечінь;

- прислівникові сполучення, де повторюються основи, між якими стоїть прийменник: день у день, рік у рік, час від часу, раз у раз, один по одному, сам на сам;

- сполучення, утворені поєднанням слова в називному відмінку зі словом в орудному відмінку: кінець кінцем, один одним, сама самотою.

Окремо пишуться прислівникові сполучення, які повністю "не відірвались" від предметного значення. До їх складу найчастіше входять прийменники без (без жалю, без кінця-краю, без упину), в (в далечінь, в міру, в ногу, уві сні, в разі), до (до діла, до загину, до краю, до ноги, до побачення), з (з розгону, з переляку, з радості, з болю, з жалю), на (на диво, на днях, на добраніч, на жаль, на зло), під (під боком, під силу, під вечір, під кінець), по (по можливості, по суті, по двоє).
Окремо пишуться прислівникові сполучення:
- що складаються з прийменника й іменника, в яких іменник зберігає своє лексичне і граматичне значення (форму): до побачення, до запитання, без кінця, на льоту, на мить, під гору, по закону тощо;

- що складаються з двох іменників з одним або двома прийменниками: день у день, рік у рік, з боку на бік, раз у раз, з дня на день;

- що складаються з прийменника і повного прикметника: в основному, в цілому.
Через дефіс пишуться:
- прислівники, утворені за допомогою часток будь-, побудь-, казно-, хтозна-: будь-де, будь-коли, будь-як, де-небудь, коли-небудь, казна-де, казна-коли, хтозна-як, хтозна-звідки;

- прислівники, до складу яких входять підсилювальні частки то-, -от, на-, такі: тільки-но, скільки-то, якось-то, як-от, все-таки; прислівники, утворені від прикметників, займенників і прийменника по: по-новому, по-батьківськи, по-домашньому, по-літньому, по-українськи, по-книжному, по-моєму, по-їхньому, по-нашому;

- прислівники, утворені від порядкових числівників за допомогою префікса по-: по-перше, по-друге, по-третє;

- прислівники, утворені від синонімічних або антонімічних слів: зроду-віку, видимо-невидимо, тишком-нишком, бі л ьш-менш, часто-густо, любо-дорого;

прислівники, в яких повторюються слова або корені (без службових слів або із службовими словами між ними): довго-довго, ледве-ледве, давним-давно, навіки-віків, віч-на-віч, всього-на-всього, як-не-як, де-не-де, коли-не-коли, хоч-не-хоч;
Запам'ятайте правопис прислівників: з давніх-давен, з діда-прадіда, без кінця-краю, на-гора, по-латині, десь-колись.
1) Запишіть подані слова разом, через дефіс, окремо. Прокоментуйте їх правопис:

високо/високо, не/ждано/не/гадано, тільки/тільки, по/госпо-дарськи, близько/близько, з/краю/вкрай, до/в/подоби, за/рахунок, на/відмінно, на/славу, по/сусідськи, на/вкруги, на/весні, у/тричі, на/швидку, з/далека, з/годом, по/одинці, з/верху, від/нині, до/дому, в/ряди/годи, по/іншому, на/довго, на/добридень, в/смак, поза/торік.

2) Прочитайте текст. Випишіть прислівники, прокоментуйте їх правопис.

Над річкою і лісом засинювалось небо: здалеку-предалеку, погуркуючи та поблискуючи, накочувала гроза. Потемніла вода в річці, зашуміли дерева, заметалися птахи. І враз усе стихло. Стогін лісу подався далі й далі від грози. У високості сухо шелеснуло. Синьо спалахнула ріка. І ліс осяявся синьо. То хмара, чорна і низька, пустила із себе стрілу-блискавицю. У надрах хмари зарокотало, спершу неголосно й нестрашно, а далі голосніше й потужніше. І раптом ліс охнув від жаху - так по ньому вдарило згори (Гр. Тютюнник).
2. Цікаво Прочитати прислів'я, на місці крапок вставити прислівники, підібрані з довідки.
Безчестя ...смерті.

Живи так, щоб тобі було добре, а іншим ще...

Скупий ... платить, ледачий ... робить.

Як у травні дощ надворі, то ... хліб у коморі.

Від роботи ..., а без роботи ....
Довідка Важко, краще, двічі, гірше, восени, тяжко двічі, багато. Узагальнення, систематизація і закріплення набутих знань 3. Уважно Прочитати речення, вставити пропущен -н-, -нн- у прислівниках.
Не хочу, щоб чужинець незва...о, безцеремо...о, не питаючи заходив би до моєї

хати.

Море було тихе, безмежне і несказа... красиве.

Не поруш...о стоять дерева, загорнені в су тінь, ряс...о вкриті краплистою росою.

Зрідка спросо...я заскрипить журавель.

Всю ніч місяць бродить навма...я, прокла дає шлях до дня.
Замінити фразеологізми прислівниками
Як сніг на голову -

Одна нога тут, а друга там -

З першого слова -

Мороз поза шкірою -

На одній ноті -

На власні очі -

Битись, як риба об лід -

Голці ніде впасти -
Прочитати речення, розкрити дужки. Пояснити написання часток не й ні
із прислівниками.

Язик сяк так, а ділом (ні) як.

(Не) важко втратити - тяжко заробити.

Із (не) хотя з'їв вовк порося.
4. Індивідуально
Учитись ніколи (не) пізно.
5. Виразно
Записати якомога більше прислівників, які пишуться через два дефіси.

Орфоепічна хвилинка. Поставте правильно наголос.
6. Пізнавально
Рясно, стиха, заново, сумно, здалеку, звисока, донині, мимоволі, насміх, абияк, дарма, пошепки, смерком, глибоко, водночас, високо, вгорі, нехотя.
7. Самостійно Самостійна робота Запишіть прислівники, знявши риску. Із трьома з них складіть словосполучення.
Уживання прислівників і прислівникових сполучень у діловій і науковій сферах обмежене (особливо в писемній формі) через підвищене суб'єктивно-оціночне забарвлення. Можливе використання пов'язане з ситуаціями, коли треба вставити слова для пом'якшення категоричності тону при діловому листуванні (на жаль, до побачення, здається,мабуть, по можливості) або для внесення в текст чи висловлювання елементів логічності шляхом класифікаційних характеристик, які є в "арсеналі"такої частини мови, як прислівник: по-перше, по-друге,по-третє; по суті, принаймні, врешті-решт, наприкінці, насамкінець, передусім тощо.

* Видимо /не /видимо; рано/в/ранці; кінець/ кінцем; будь/що/будь; що/далі; у/бік; с/покон/віку; ось/де; з/під/низу; тишком/нишком; з/усіх/усюд; плоть/від/плоті; у/п'яте; стрім/голов; під/ряд; на/відчай; на/добри/день.

* Без/кінця/краю; в/далечінь; без/вісти; по/волі/; по/маслу; як/не/як; рука/в/руку; на/спід; ні/на/що; ні/скільки; на/ура; на/гора; в/ні/чию; босо/ніж; як/небудь; на/бігу; всьго/ на/всього.

* До/сита; з/давна; по/латині; за/кордон; з/дня/на/день; я не/як; на/зовсім; на/ при/кінці; о/півдні; з/давніх/давен; хрест на/в/хрест; один/одинцем; на/зовсім; на/пролом; в/одно/час, горі/лиць; де/далі.

* На/виворіт; мимо/хідь; на/в/кулачки; по/друге; не/сьогодні/завтра; десь/то; казна/коли; з/переляку; з/краю/ в/край; у/четверо; не/с/проста; по/всяк/ час; що/разу; с/пересердя; по/маленьку; а/ні/чого.
Домашнє завдання
Підсумок заняття.

8. Творчо. Написати міні-твір про весну, використавши якомога більше прислівників.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
прислівник як частина мови

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
синтаксичні ознаки прислівника

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
конспект заняття

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
первинні та вторинні прислівники

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
правопис прислівників

# data[].attributes.attachment_link.title
Прислівник як частина мови

# data[].attributes.attachment_link.description
І. Організаційний момент ІІ. Ознайомлення з темою, метою й за­вданнями заняття Етапи заняття 1. Важливо. 2. Цікаво. 3. Уважно. 4. Індивідуально. 5. Виразно. 6. Пізнавально. 7. Самостійно. 8. Творчо. Прочитайте вірш. За інформацією, яка у ньому міститься, дайте визначення прислівника.