# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.body
Вважають, що історія теорії ймовірностей розпочинається з роботи Якоба Бернуллі (1654–1705) «Ars Conjectandi» («Мистецтво припущень»), яка була опублікована в 1713 р. вже після його смерті. У ній Бернуллі запропонував класичне означення ймовірності випадкової події як відношення кількості рівноможливих випадків, пов’язаних із цією подією, до загальної кількості випадків. Він також виклав правила підрахунку ймовірності для складних подій і дав перший варіант ключового «закону великих чисел», який пояснює, чому частота події в серії випробувань не змінюється хаотично, а в певному сенсі прагне до свого граничного теоретичного значення (тобто ймовірності).

Ідеї Бернуллі розвинули на початку XIX ст. П’єр-Симон Лаплас, Карл Фрідріх Гаусс та Сімеон-Дені Пуассон. Поняття ймовірності було розвинуте для неперервних випадкових величин, завдяки чому з’явилася можливість застосування методів математичного аналізу. З’являються перші спроби застосування теорії ймовірностей у фізиці. До кінця XIX ст. з’являються статистична фізика, сувора теорія помилок вимірювання, ймовірнісні методи проникають в різноманітні прикладні науки.

У XX ст. у фізиці була створена теорія мікросвіту, а в біології — теорія спадковості, обидві вони більшою мірою засновані на ймовірнісних методах. Карл Пірсон розробив алгоритми математичної статистики, які широко застосовуються для аналізу прикладних вимірювань, перевірки гіпотез і прийняття рішень. Андрій Миколайович Колмогоров дав класичну аксіоматику теорії ймовірностей. З інших нових сфер застосувань теорії ймовірностей необхідно пригадати теорію інформації та теорію випадкових процесів.

# data[].attributes.headline
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.subject
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.attachment_link.title
Теорія ймовірностей

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.body
Безперечно, що і в шедеврах літератури випадковості грають важливу роль. Але це випадковості, які можуть статися; події, ймовірність яких цілком значуща. Скажімо, герой роману-епопеї Льва Толстого «Війна і мир» – поранений в битві князь Андрій Болконський опиняється в хірургічній палаті поряд з Анатолем Курагіним. Толстому потрібна була ця зустріч, щоб показати душевний перелом князя Андрія. Чи могло таке статися? Без сумніву. Офіцерських палат поблизу поля бою було небагато, а може бути, навіть і одна. Ймовірність опинитися в одній палаті двом офіцерам приблизно дорівнює ймовірності бути пораненими в один день. Якщо поранених офіцерів цього дня був один відсоток, то ймовірність потрапити в один відсоток для кожного з них дорівнює 0,01, а обидвом відразу - 0,0001; цілком розумне число, з яким треба рахуватися. Звісно, Лев Толстой цих обчислень не проводив. Але справжній митець відчуває правду без обрахунків.

# data[].attributes.attachment_link.title
Толстой_Л._Н._Война_и_мир,_Т._1._Обложка_изд.1912г

# data[].attributes.body
Сердяев Віктор

# data[].attributes.headline
Сердяев Віктор 

# data[].attributes.subject
Сердяев Віктор 

# data[].attributes.body
Після ночі наступає ранок

# data[].attributes.headline
Сердяев Віктор 

# data[].attributes.subject
Сердяев Віктор 

# data[].attributes.body
Подія
Визначна, важлива
Визначае, гарна, чарівна
Не очікуванна подія
Свято

# data[].attributes.headline
У детективі «Убивств

# data[].attributes.body
У детективі «Убивство Роджера Екройда» англійської письменниці Аґати Крісті використовується теорія ймовірності як ключовий елемент сюжету. В одній з глав детектив Еркюль Пуаро розглядає можливість того, що вбивця міг прийти в особняк разом з іншим гостем, використовуючи для цього навмисно відкриту двері. Пуаро використовує теорію ймовірності, щоб обчислити, яка кількість гостей могла б пройти мимо відкритої двері, і дійшов висновку, що це було можливо.

# data[].attributes.headline
1. Настане 32 липня&

# data[].attributes.body
1. Настане 32 липня
2. Жаба буде гавкати

# data[].attributes.headline
1. Після весни наста

# data[].attributes.body
1. Після весни настає літо
2. 2+2=4
3. 0^1=0

# data[].attributes.body
Подія
Неочікувана, очікувана
Наближається, настає, минає
Найочікуваніша подія настала сьогодні
Мить

# data[].attributes.headline
Ніколь Валентайн "Те

# data[].attributes.body
Ніколь Валентайн "Теорія ймовірностей для подорожнього в часі".

# data[].attributes.body
Виникнення теорії ймовірностей як науки відносять до середньовіччя і перших спроб математичного аналізу азартних ігр. Спочатку її основні поняття не мали строго математичного вигляду, до них можна було ставитися як до емпіричних фактів, властивостей реальних подій, і формулювалися вони в наочних уявленнях. Найперші наукові праці в галузі теорії ймовірностей належать до XVII століття. Досліджуючи прогнозування виграшу в азартних іграх, Блез Паскаль і П'єр Ферма відкрили перші ймовірнісні залежності, що виникають під час кидання гральних кубиків.

Вважають, що вперше Паскаль взявся за теорію ймовірностей під впливом питань, поставлених перед ним одним з придворних французького двору Шевальє де Мере (1607—1648), що був азартним гравцем, але гра для нього теж була приводом для досить глибоких роздумів. Де Мере запропонував Паскалю два відомі питання, перше з яких він спробував вирішити сам. Питання були такими:

1. Скільки разів треба кинути два гральних кубика, щоб випадків випадання відразу двох шісток було більше половини від загальної кількості кидків?

2. Як справедливо розділити поставлені двома гравцями гроші, якщо вони з якихось причин припинили гру передчасно?

Ці задачі обговорювалися в листуванні Б. Паскаля і П. Ферма (1601—1665) і послужили приводом для запровадження поняття математичного сподівання, і спроб формулювання основних теорем додавання й добутку ймовірностей. Під впливом поставлених і розглянутих питань вирішенням тих же задач зайнявся Християн Гюйгенс. Він не був знайомий із листуванням Паскаля та Ферма, тому методику розв'язку винайшов самостійно. Його працю, в якій запроваджено основні поняття теорії ймовірностей (поняття ймовірності як величини шансу; математичне сподівання для дискретних випадків, у вигляді ціни шансу), а також використані теореми додавання і множення ймовірностей (не сформульовані явно), було надруковано 1657 року, на двадцять років раніше листів Паскаля і Ферма (1679 рік).

"Він міг вибити з рогатки шибку, зруйнувати піщаний будинок, відбирати у когось повітряного змія, побитися з однолітками, тощо."
"У пакеті виявилася карта острова, на якому славнозвісний капітан Флінт закопав свої награбовані скарби."
"Одного вечора, вже готуючись лягати спати, мешканці Гранітного палацу чують дзвінок."

# data[].attributes.headline
Теорія ймовірності н

# data[].attributes.body
Теорія ймовірності наука Нового часу, у неї немає попередників минулих часів. Стимулом формування спочатку слугували переважно проблеми, що виникали в азартних іграх, проте область застосування теорії ймовірностей майже відразу починає розширюватися, включаючи в себе прикладні завдання демографічної статистики, страхової справи і теорії наближених чисел. На цьому етапі важливий внесок в ідеї нової науки внесли Паскаль і Ферма. Християн Гюйгенс ввів два фундаментальних поняття: числова міра ймовірності події і поняття математичного сподівання випадкової величини. У 18 столітті з'явилися монографії із систематичним викладом теорії ймовірностей. Першою з них стала книга Якоба Бернуллі «Мистецтво припущень». У ній він запропонував класичне означення ймовірності випадкової події.

# data[].attributes.headline
1.Витягнути жовту ку

# data[].attributes.body
1.Витягнути жовту кульку з кошика з тільки білими
2.День народження 30 лютого

# data[].attributes.headline
1.Після зими настає 

# data[].attributes.body
1.Після зими настає весна
2.Вода охолоне якщо її поставити в холодильник

# data[].attributes.headline
ПодіяНесподівана

# data[].attributes.body
Подія
Несподівана, важка
Відбувається, проходить, змінює
Будь-яка подія - наслідок чогось
Явище

# data[].attributes.headline
Александров Олег

# data[].attributes.subject
Александров Олег

# data[].attributes.body
Теорія ймовірностей для подорожнього у часі - Н.Валентайн, 2021 р.

1. Головний герой – фанат науки – теорій і практики, як і авторка роману, яка сама багато років займалась науковою роботою. Вона зазначає, що цю книжку можна вважати науковою фантастикою для підлітків.

2. Ця історія про стрибки в часі, шалені переслідування та сімейні таємниці, які можуть бути навіть цікавішими за карколомні пригоди двох друзів.

«Двадцять одне», 2008 рік
Команда з п’яти студентів Массачусетського технологічного інституту під керівництвом колишнього гравця, нині респектабельного викладача вищої математики з елементами теорії ймовірностей, розробляє план. За цим планом ймовірність виграшу при грі в блекджек збільшується в кілька разів. Впродовж 12-и тижнів команда з шістьох чоловік по неділях вилітає з Бостона в Лас-Вегас з єдиною метою — обіграти казино.
«Гра на пониження», 2015 рік
Фільм присвячений подіям іпотечної фінансової кризи 2007-2008 років.
Кілька фінансових аналітиків і співробітників хедж-фондів на Волл-Стріт змогли передбачити розвиток подій кризи, зіграли на пониження курсу іпотечних облігацій і заробили великі статки.

# data[].attributes.headline
Александров Олег

# data[].attributes.subject
Александров Олег

# data[].attributes.body
Перші кроки у створенні теорії ймовірностей було зроблено у середині ХVII століття. На той час у світі були розвинуті морські сполучення. Першими почали вивчати випадкові події за допомогою точних методів італійські вчені Л. Пагіолі (1445-1514), Дж. Кардано (1501-1576), Г. Галілей (1564-1642). Разом з тим початки теорій ймовірностей були започатковані в працях французьких математиків Б.Паскаля (1623-1662), П. Ферма (1601-1665), нідерландського математика Х. Гюйгенса (1629-1695), і особливо швейцарського математика Я. Бернуллі (1654-1705). У XVIII – XIХ століттях значний поштовх у розвитку теорії ймовірностей надали задачі теорії похибок, теорії стрільби, проблеми статистики. Особливі значення при цьому мали праці видатних математиків: А. Муавра (1667-1754), Д.Бернуллі (1700-1782), П.Лапласа (1749-18/27), А.Лажандра (1752-1833), К. Гауса (1777-1855), С.Пуассона (1781-1840). З працями видатного українського математика В.Я. Буняковського (1804-1889) та російських математиків П.Л. Чебишова (1821-1894), А.А. Маркова (1856-1922), О.М. Ляпунова (1857-1918) до теорії ймовірностей увійшла випадкова величина; закони великих чисел, граничні теореми теорії ймовірностей, випадкові процеси.У ХХ столітті значні досягнення теорії ймовірностей пов’язані з іменами багатьох російських та українських математиків: С.Н. Бернштейна (1880-1968), А.М. Колмогорова (1903-1995), О.Я. Хінчина (1894-1959), В.І. Романовського (1879-1954), Б.В. Гнєденка (р. 1912), В.С. Королюка (р. 1925), Й.І. Гіхмана (р. 1918), А.В. Скорохода (р. 1930). У наш час методи теорії ймовірностей широко застосовуються в теорії масового обслуговування, теорії надійності, теорії інформації, теорії ігор, статисти стичній фізиці, кібернетиці. На основі цієї теорії ґрунтується багато досліджень у сучасній біології, медицині, сільському господарстві, військовій справі, педагогіці, економіці лінгвістиці.

# data[].attributes.headline
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.subject
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.body
«Розумник Вілл Гантінґ» (США,1997) - Сюжет заснований на фактах з життя математика Джорджа Данціга, проте цей фільм не можна вважати біографічним. Вілл Гантінґ (Метт Деймон) — хлопець з геніальним інтелектом, що дозволяє йому робити відкриття в новітніх областях математики, і прекрасною пам'яттю, за допомогою якої йому з легкістю вдається накопичувати енциклопедичні знання. Однак володар цих дарувань не надає їм великого значення і працює простим прибиральником у Массачусетському технологічному інституті.
«Х+Y» (Велика Британія, 2014) -  В основі сюжету лежить історія одного молодого хлопця, який не просто любить математику, а по-справжньому закоханий в цифри. Він вирушає до Тайбею у складі британської команди для участі у міжнародній олімпіаді. Закохується в місцеву дівчину і починає по-іншому дивитися на звичні для нього речі, зокрема на математику. Дивіться, як зміна світогляду відобразиться на його рішеннях і участі в олімпіаді.
«Обдарована» (США, 2017) - Якщо в дитини талант і за нього потрібно платити дитинством, як ви вчините – вимагатимете системної праці чи дозволите насолодитися дитячими іграми? Це питання і підіймає фільм «Обдарована» про талановиту дівчинку Мері, яка має математичні здібності. Мері виховує дядя, Френк Адлер, вони живуть у Флориді й радіють життю. Рівно до того часу, як про здібності дізнається бабуся, яка бажає дитині іншої долі – з досягненнями й великими відкриттями.

# data[].attributes.headline
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.subject
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.body
Історично теорія ймовірностей має такі етапи свого розвитку.

Передісторія теорії ймовірностей (давні віки - XVI ст.).

Поява теорії ймовірностей як науки (XVII - XVIII ст.).

Поява роботи Якоба Бернуллі “Мистецтво припущень” (XIX ст.).

Створення російської (Петербурзької школи) (XIX – XX ст.).

Сучасний період розвитку теорії ймовірностей (XX - …).
В цей період, початок якого знаходиться в давніх віках, ставились і примітивно вирішувались елементарні задачі, які пізніше були віднесені до теорії ймовірностей збір статистичних даних, що носив імовірнісний характер. Ніяких спеціальних методів у цей період не виникає. Йде накопичення матеріалу. Цей період закінчується в XVI ст. роботами Кардано, Пачіоллі, Тарталья та інших в яких автори розглядають задачі, розв’язання яких містять елементи комбінаторики.
З’являються перші специфічні поняття, такі як математичне сподівання.

Встановлено перші теореми науки теореми додавання і множення ймовірностей. Початок цього періоду пов’язано з іменами Паскаля, Ферма, Гюйгенса. Цей період подовжується з середини XVII ст. до початку XVIII ст. Теорія ймовірностей знаходить своє застосування в демографії, страховій справі, при оцінюванні похибок спостереження.

Робота Якоба Бернуллі “Мистецтво припущення”

До цього етапу розвитку відносять роботи Муавра, Лапласа, Гаусса, Пуассона та інших. Теорія імовірності починає застосовуватися в різних областях природознавства. Центральне місце займають граничні теореми.

# data[].attributes.headline
Перші згадки про тео

# data[].attributes.body
Перші згадки про теорію ймовірностей зустрічаються в давніх культурах, таких як Єгипет, Китай та Індія, де вже в III тисячолітті до н.е. було розвинуто певні математичні методи для розв'язання простих задач з випадковими величинами. Але виникнення теорії ймовірностей як науки відносять до середніх століть. Перші ймовірнісні закономірності в азартних іграх при киданні костей дослідили Блез Паскаль і П‘єр Ферма. Внаслідок своєї практичної значимості теорія ймовірностей швидко стала популярною серед математиків і статистиків, і була застосована у багатьох галузях, включаючи фізику, економіку, технології та біологію.

# data[].attributes.headline
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.subject
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.body
Подія
Цікава, випадкова
Настає, мінає, змінює
Її усі дуже чекають
Пригода

# data[].attributes.headline
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.subject
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.body
На гральному кубі випаде 7

# data[].attributes.body
Теорія ймовірності - це один з найцікавіших розділів вищої математики. Ця наука дозволяє не лише отримувати знання, які допомагають розуміти закономірності навколишнього світу, але і знаходить практичне використання в повсякденному житті. Ось наприклад, кожному з нас щодня доводиться приймати безліч рішень в умовах невизначеності. Проте цю невизначеність можна «перетворити» на деяку визначеність. І тоді це знання може надати істотну допомогу при ухваленні рішення.
Давайте перейдемо до самої теорії і історії її виникнення. Головним поняттям теорії ймовірності є ймовірність. Слово «ймовірність» є синонімом слова «шанс», яке ми нерідко використовуємо в повсякденному житті. Кожному знайомі фрази: «Завтра, ймовірно, піде дощ», або «найімовірніше у вихідні я поїду до бабусі», або «це просто неймовірно», або «є шанс отримати залікову оцінку автоматом». Такого роду фрази на інтуїтивному рівні оцінюють ймовірність того, що станеться деяка випадкова подія. У свою чергу математична ймовірність дає деяку числову оцінки ймовірності того, що станеться деяка випадкова подія. Теорія ймовірності стала самостійною наукою відносно недавно, хоча історія теорії ймовірності бере свій початок ще в античності. Так, Лукрецій, Демокріт, Кар і ще деякі учені древньої Греції в своїх міркуваннях говорили про рівно ймовірні результати події, як можливість того, що вся матерія складається з молекул. Таким чином, поняття ймовірності використовувалося на інтуїтивному рівні. Саме античні учені заклали прекрасний фундамент для виникнення такого наукового поняття, як теорія ймовірності. Проте зародилася теорія ймовірності в середні віки, коли були прийняті перші спроби математичного аналізу таких азартних ігор як «кості», «орлянка», «рулетка». Перші наукові роботи з теорії ймовірності з'явилися в XVII столітті саме тоді, коли Блез Паськаль і Пьер Ферма відкрили закономірності, які виникають при киданні кісток. В цей саме час до даного питання виявив цікавість ще один учений - Християн Гюйгенс. Він в 1657 в своїй роботі ввів наступні поняття теорії ймовірності: поняття ймовірності, як величини «шансу» або «можливості»; математичне чекання для дискретних випадків, у вигляді «ціни шансу», а також теореми додавання і множення ймовірностей, які не були сформульовані в явному вигляді. На сьогоднішній день теорія ймовірності - це самостійна наука, що має величезну сферу використання.

# data[].attributes.headline
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.subject
Зрожевська Катерина

# data[].attributes.body
Після понеділка буде вівторок

# data[].attributes.body
Подія
Духовна, цікава
Настає, збирає, змінює
подія - це наше життя
Час

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.body
Історики виділяють у розвитку теорії ймовірності кілька періодів.
1. Передісторія, до XVI століття включно. В античні часи і в Середньовіччя математики розглядали й іноді розв'язували завдання, пов'язані з теорією ймовірностей, але ніяких загальних методів і тематичних понять ще не з'явилося.
2. У другій половині XVII століття починають формуватися основні поняття і методи. Важливий внесок в ідеї нової науки внесли Паскаль і Ферма. Християн Гюйгенс ввів два фундаментальних поняття: числова міра ймовірності події та математичне сподівання випадкової величини.
3. У XVIII столітті з'явилися монографії із систематичним викладом теорії ймовірностей. Першою з них стала книга Якоба Бернуллі «Мистецтво припущень».
4. Ідеї ​​Бернуллі розвинули на початку XIX століття Лаплас, Гаусс, Пуассон. З'являються перші спроби застосування теорії ймовірностей у фізиці.
5. У XX столітті в фізиці була створена теорія мікросвіту, а в біології — теорія спадковості. Карл Пірсон розробив алгоритми математичної статистики. А.М.Колмогоров дав класичну аксіоматику теорії ймовірностей.

# data[].attributes.headline
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.subject
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.body
Риба ходить по вулиці

# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.body
Квадрат буде мати всього три кути

# data[].attributes.body
АЛЕКСАНДРОВ

# data[].attributes.headline
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.subject
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.body
Після 2023 року буде 2024 рік

# data[].attributes.body
Александров

# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.body
При підкиданні грального кубика випаде число не більше 6

# data[].attributes.body
На 200 грн зображен Шевченко.
Мені історик поставить за урок 12 б.

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.body
1. У слона народиться кішка
2. Соняшник виросте в океані

# data[].attributes.body
Після обіду йде вечеря.

# data[].attributes.body
У мене є 200 грн., хліб коштує 20 грн., мені дадуть решту 180 грн.

# data[].attributes.headline
Кияшко Арсеній

# data[].attributes.subject
Кияшко Арсеній

# data[].attributes.body
Після лютого настане вересень.

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.body
1. При додаванні 2 і 2 буде 4
2. Підручник з української мови написан українською мовою

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.body
Подія
Миттєва, життєва
Відбувається, проходить, змінює
Подія займає наш час
Епізод

# data[].attributes.body
Подія
Визначна, випадкова
Визначає, настає, засмучує
Визначна подія буває неочікуванною
Свято

# data[].attributes.body
Очікувана, духовна
Збирає, згруповує, приходить
Подія об'днує людей.
Випадок
Лоскориг Андрій

# data[].attributes.headline
Карнаухов Лев

# data[].attributes.subject
Карнаухов Лев

# data[].attributes.body
Подія
Урочиста, довгождана
Настає, відбувається, минає
Всі чекають з нетерпінням
Перемога

# data[].attributes.headline
Кияшко Арсеній

# data[].attributes.subject
Кияшко Арсеній

# data[].attributes.body
1.подія
2.можливий,цікавий.
3.випадкову дію,минає,змініє
4.Всі люблять цю подію
5.прийом їжі

# data[].attributes.body
Звісно фільм «Двадцять одне» (21. США, 2008).
(ймовірність виграшу при грі в блекджек у казино)

Фільм  «Математик и черт» (СРСР, 1972)
Радянський короткометражний фільм на 20 хвилин. Найкраще передає драйв, почуття і натхнення, які є в математиці. Один з найкращих фільмів про науковців ever.

Математик пропонує продати душу дияволу за те, щоб той довів або спростував теорему Ферма.

Фільм «Пі» (США, 1998)
Психологічний трилер. Назва походить від назви константи Пі.

1. «Математика — мова природи»;

2. «Все, що нас оточує можна уявити і зрозуміти за допомогою чисел»;

3. «Якщо числа будь-якої системи поставити в графік, виникає система».

Три постулати, на яких базується світогляд Макса Коена, геніального математика і нумеролога.  Його життя — математична послідовність.

Макс страждає від кластерного головного болю, параної та соціофобії. Єдина людина, з якою він спілкується — колишній вчитель Макса Сол Робсон.

Фільм «Ігри розуму» (англ. A Beautiful Mind, дослівно «Блискучий розум». США, 2001)
Біографічна драма Рона Говарда за однойменною книгою Сильвії Назар. Фільм отримав чотири «Оскари».

Джон Форбс Неш — відомий математик. На його рахунку революційні досягнення в галузі квантової механіки та теорії ігор. Йому належить Нобелівська премія в галузі економіки 1994 року.

Однак фільм не про математику, а про страшну хворобу, яка розмиває межу між ілюзорністю та реальністю — шизофренію.

ПРИГОДНИЦЬКА ПОВІСТЬ – це твір,у якому зображені непередбачені, несподівані події, що трапляються з героями.
Наприклад, пригодницькі повісті:
1. «Таємне Товариство боягузів, або засіб від переляку № 9» (У ній, як і в наших улюблених казках, добро перемагає зло. Але цікаво те, що герої-переможці в ній не відважні богатирі й мужні воїни, а, як не дивно, боягузи.)
2. "Митькозавр із Юрківки, або Химера лісового озера" про пригоди Сергія і Митька, які трапилися з ними влітку після п’ятого класу.
3. «Таємниця козацької шаблі» про мандрівку історичними місцями сучасної України

# data[].attributes.headline
Гоппе Марина

# data[].attributes.subject
Гоппе Марина

# data[].attributes.body
Фільм "Двадцять одне". У ньому розповідається про команду з п'яти студентів Массачусетського технологічного інституту, яка під керівництвом колишнього гравця, нині респектабельного викладача вищої математики з елементами теорії ймовірностей, розробляє план. За цим планом ймовірність виграшу при грі в блекджек збільшується в кілька разів. Впродовж 12-и тижнів команда з шістьох чоловік по неділях вилітає з Бостона в Лас-Вегас з єдиною метою — обіграти казино.