# data[].attributes.location_name
вулиця Куличівка, Кременець, Тернопільська область, Україна

# data[].attributes.headline
вулиця Куличівка, Кременець, Тернопільська область, Україна

# data[].attributes.subject
вулиця Куличівка, Кременець, Тернопільська область, Україна

# data[].attributes.body
Куличівка — археологічна стоянка періоду пізнього палеоліту. Тут було знайдено у різних культурних шарах понад півмільйона крем'яних решток, кістки плейстоценових тварин, залишки вогнищ і жител, які дають уявлення про поселення бронзової доби, доби ранньої залізної доби пізнього палеоліту.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
КУЛИЧІ́ВКА - багатошарова верхньопалеолітична стоянка. Виявлена наприкінці 1930-х рр. в урочищі Куличівка на правому березі р. Іква (бас. Дніпра) у межах м. Кременець (нині Терноп. обл.). Систематичні розкопки проводив В. Савич від 1969 до кін. 1980-х рр. У лесово-ґрунт. відкладах простежено кілька горизонтів з рештками верхньопалеоліт. поселень. Масові кремневі вироби супроводжують фрагменти кісток мамонта, бізона, коня, різновидів оленів. Також знайдено численні вогнища та ймовірні рештки назем. жител. Нижні шари характеризуються співіснуванням розвинених і архаїч. рис у формах знарядь та різновидах застосованих технологій. Час функціонування поселень - бл. 30 тис. р. тому. Належить до кола т. зв. симбіотич., або архаїч. культур. явищ, що відображають процеси заміни неандертал. насел. людиною сучас. фіз. вигляду.

Літ.: Савич В. П. Пiзньопалеолiтичне населення Пiвденно-3ахiдної Волинi. К., 1975; Його ж. Поздний палеолит Волыни // Археология Прикарпатья, Волыни и Закарпатья (камен. век). К., 1987; Степанчук В. Н. Нижний и средний палеолит Украины. Чц., 2006.

В. М. Степанчук

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
В. М. Степанчук      

# data[].attributes.attachment_link.description
КУЛИЧІ́ВКА
– багатошарова верхньопалеолітична стоянка. Виявлена наприкінці 1930-х рр. в урочищі Куличівка на правому березі р. Іква (бас....

# data[].attributes.location_name
Археологічний музей "Добранічівська стоянка", Добраничівка, Київська область, Україна

# data[].attributes.headline
Археологічний музей "Добранічівська стоянка", Добраничівка, Київська область, Україна

# data[].attributes.subject
Археологічний музей "Добранічівська стоянка", Добраничівка, Київська область, Україна

# data[].attributes.body
На цій стоянці були знайдені кістяні знаряддя представлені проколками та молотками з рога північного оленя. Знахідки мистецтва — унікальною стилізованою жіночою фігуркою із середньодніпровського бурштину, рештки фауни— кістками мамонта й північного оленя, а також бізона, вівцебика, ведмедя, вовка, лисиці, зайця, та інших тварин.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
В Яготинському районі Київської області знаходиться маленьке за своїми розмірами, проте велике своїм значенням село Добраничівка. У середині 20 століття, коли прокладали дорогу через село, робочі почали знаходити неймовірних розмірів кості, черепи, бивні. Це привабило археологів. У ході розкопок були виявлені господарчо-побутові комплекси, які нагадували житло круглої форми з цоколем із кісток древніх тварин, у тому числі мамонтів. Також були знайдені ями-каскади, кострища, місця обробки знарядь праці й самі знаряддя. Враховуючи розташування знахідок і старовинних домівок, вимальовується коло, по якому вони були розташовані з певною територією в центрі. Це була унікальна знахідка, справжній скарб для археологів. Таким чином, у 1977 році на місці розкопок був відкритий музей "Добраничівська стоянка". У своїх колах він відомий у всьому світі. Це, фактично, єдине місце в Україні, яке розповідає нам про ті часи.

Дуже давно, ще в епоху палеоліту, полювали наші предки на північних оленів, вовків, ведмедів та мамонтів. Останні залишили найбільшу цінність з огляду на свої розміри, адже полювання приносило людям їжу, одягало їх. Люди жили племенами й полювали також групами. Мамонти мали величезні розміри, і коли вони потрапляли до добре замаскованої ями, плем'я атакувало тварину списами, сокирами й іншими знаряддями, які були зроблені із кремнію й димчастого топазу. Бивні й кості мамонтів також слугували добрим матеріалом для знарядь праці, із рогів північних оленів робили молотовидні інструменти й багато іншого. Це все відбувалось близько 12 тисяч років тому, але вже тоді зароджувались перші кроки мистецтва. Із бурштину виготовляли стилізовані жіночі статуетки. Хоча полювання на мамонтів і велось групами, але вже формувались родини, у кожної було своє господарчо-побутове життя.

У центрі музею розташоване житло прадавніх людей з його ямами-кладовищами, господарським центром і вогнищем, де колись наші пращури так бережно підтримували вогонь. Все це має дещо хаотичний вигляд, адже час вніс свої корективи. Також у музеї представлені полотна художника Миколи Малинки, які наче панорама відображають ті часи. У цілому, в музеї нараховується приблизно 250 експонатів. На вітринах ви побачите знахідки із каменя, кісток та бурштину. Не оминіть маленьке селище й відвідайте доісторичне місце проживання наших пращурів - "Добраничівську стоянку".

# data[].attributes.attachment_link.title
Археологічний музей "Добраничівська стоянка"

# data[].attributes.attachment_link.description
В Яготинському районі Київської області знаходиться маленьке за своїми розмірами, проте велике своїм значенням село Добраничівка. У середині 20 століття, коли прокладали дорогу через село, робочі почали знаходити неймовірних розмірів кості, черепи, бивні. Це привабило археологів. У ході розкопок були виявлені господарчо-побутові комплекси, які нагадували житло круглої форми з цоколем із кісток древніх тварин, у тому числі мамонтів.

# data[].attributes.location_name
Королево, Закарпатська область, Україна

# data[].attributes.headline
Королево, Закарпатська область, Україна

# data[].attributes.subject
Королево, Закарпатська область, Україна

# data[].attributes.body
Королево (найдавніша людська стоянка в Центральній і Східній Європі, якій приблизно 1 млн. років), де знайдено знаряддя праці первісної людини з каменю — рубила, скребла, гостроконечники, різці, чопери, ножі.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Королево.ІНФО

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У журналі "Наука і суспільство" 1991 року була стаття Юрія Кухарчука "Знахідкам - мільйон років". Подаємо тут повний текст статті без змін. Ще не так давно вчені вважали, що територія сучасної України заселена у відносно пізні часи. Доводили, що її освоєння почалося приблизно 150 тисяч років тому; що первісні міграційні хвилі надходили зі сходу, а саме з кавказького регіону, де були знайдені найдавніші в СРСР стоянки кам'яної доби. Однак за останні два десятиліття наукові уявлення про час і характер заселення терену України суттєво змінилися. Корективи внесли нові відкриття українських археологів.
Коли в середині 70-х молодий київський учений Владислав Гладилін виявив поблизу селища Королеве, на Закарпатті, стоянку первісної людини, ніхто не гадав, що невдовзі вона увійде до числа найвизначніших палеолітичних пам'яток світу. А проте результати досліджень, проведених у наступні роки експедицією Археологічного музею АН України, засвідчили, що йдеться про унікальний об'єкт.

У потужній товщі геологічних відкладів виявили 16 культурних шарів зі слідами матеріальної культури кількох палеолітичних епох. Число знахідок, серед яких - знаряддя праці кроманьйонців, неандертальців, пітекантропів, нині досягає вже ста тисяч. Тобто зібрано одну з найбільших у Європі палеолітичних колекцій. Та справа не так в обсязі матеріалу, як у його винятковій науковій вартості: у колекції представлено ряд генетично пов'язаних між собою прадавніх "індустріальних" комплексів, що дозволяє простежити еволюцію первісних знарядь праці впродовж велетенського проміжку часу - близько мільйона років.

У ході розкопок Королевської пам'ятки відкрито площу понад тисячу квадратних метрів, розкопки і шурфи досягли 12-метрової глибини. Перетнувши товщу з семи викопних ґрунтів, археологи дісталися шару гальки - прадавнього берега Тиси, де на них чекало сенсаційне відкриття. У товщі нашарувань вони виявили архаїчні знаряддя праці - рубила, чоппери, великі примітивні відщепи.

Щоб установити абсолютний вік знахідок, дослідники залучили вчених найрізноманітніших природничонаукових галузей - геологів, геофізиків, палінологів, палеонтологів, фахівців радіокарбоно- вого і палеомагнітного датування тощо. Результати численних аналізів показали: вік нашарувань, у яких виявлено найбільш архаїчні знаряддя, обчислюється щонайменше мільйоном років!

Відкриття українських археологів змусило науковців переглянути питання про термін і шляхи заселення Східної Європи. Сьогодні вже ні в кого не викликає сумніву: освоєння цієї території, у тому числі й терену України, почалося ще за мільйон років до нашого часу, причому заселення йшло не зі сходу, як вважали, а з заходу - Центральної і Південної Європи.

Королевська стоянка викликала величезний інтерес у зарубіжних учених. Річ у тім, що чітка стратиграфія пам'ятки дає змогу встановити вік деяких, досі не датованих палеолітичних знахідок, відкритих на суміжних із Закарпаттям територіях. Унікальну колекцію Археологічного музею АН України вивчали такі відомі дослідники кам'яного віку, як Герхард Бозинський, Анрі Люмлей, Карел Валох та інші. Минулого року в Королеві відбувся представницький Міжнародний палеолітичний семінар, у якому взяли участь провідні палеолітоз- навці ФРН, Чехо-Словаччини, Польщі, Угорщини.

Дослідження Королевської пам'ятки триває вісімнадцятий рік. За цей час в Археологічному музеї АН України, очолюваному доктором історичних наук В. М. Гладиліним, сформувався міцний колектив учених-палеолітознавців, науковий доробок якого здобув визнання далеко за межами республіки. Без участі київських дослідників нині не обходиться жоден європейський палеолітичний форум, їхні праці публікуються у зарубіжних виданнях. Межі археологічних досліджень колективу помітно розширюються: пошук ведеться уже не лише на терені Закарпаття, а й на Львівщині, Буковині, Поліссі, в Молдавії, де виявлено і вивчено ряд цікавих пам'яток кам'яної доби.

Утім, головним об'єктом досліджень для археологів, як і раніше, лишається Королеве, яке відкрило ще далеко не всі свої таємниці.

Юрій Кухарчук,
фото автора

Джерело: Кухарчук Ю. Знахідкам - мільйон років. Наука і суспільство: щомічячний науково-популярний і літературно-художній ілюстрований журнал. 1991. Листопад. С. 79-81.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Відвідати сторінку автора

# data[].attributes.attachment_link.title
Королівська палеолітна стоянка | Королево.ІНФО

# data[].attributes.attachment_link.description
У журналі "Наука і суспільство" 1991 року була стаття Юрія Кухарчука "Знахідкам - мільйон років". Подаємо тут повний текст статті без змін. Ще не так давно вчені вважали, що територія сучасної України заселена у відносно пізні часи. Доводили, що її освоєння почалося приблизно 150 тисяч років тому; що первісні міграційні хвилі надходили зі сходу, а ...

# data[].attributes.location_name
Амвросіївка, Донецька область, Україна

# data[].attributes.headline
Амвросіївка, Донецька область, Україна 

# data[].attributes.subject
Амвросіївка, Донецька область, Україна 

# data[].attributes.body
Амвросіївська стоянка — єдина відома в Європі і Азії палеолітична стоянка, яка підтверджує існування колективного загонного полювання в пізньому палеоліті. Також, там було кістковище, поблизу якого виявлено кілька місць, де жителі стоянки виготовляли крем'яні і кістяні знаряддя.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Том (Україна - Українці) Кн. 1 Том (Україна - Українці) Кн. 2

АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА

Бібліографічне посилання: Кротова О.О.АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 1: А-В / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. - К.: В-во "Наукова думка", 2003. - 688 с.: іл.. - Режим доступу: http://www.history.org.ua/?termin=Amvrosiivska_stoianka (останній перегляд: 28.09.2022)
Енциклопедія історії України ( Т. 1: А-В ) в електронній біблотеці

АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА І КІСТКОВИЩЕ БІЗОНІВ , археологічна пам'ятка. Розташов. біля м. Амвросіївка Донец. обл., у верхів'ї балки Казенної, прит. р. Кринка (прит. Міусу, бас. Азовського м.). Відкрита 1935 В. Євсєєвим. Досліджувалася у 1940-50-ті рр. I.Підоплічком і П.Борисковським, у 1980-90-ті - О.Кротовою. Заг. відкрита пл. - 450 м _2. Датується середнім періодом палеоліту пізнього (18-19 тис. років тому). Кістковище розташов. на схилі балки у давній вимоїні. Товщина культ. шару 0,2-1,0 м. Він містив кістки бізонів (бл. 500 особин), кістяні вістря до списів та крем'яні мікроліти-вкладки до них, мушлю, червону вохру. Більшість крем'яних виробів мала сліди різання м'яса, обробки кістки та рогу. Кістковище інтерпретується як місце загінного полювання на бізонів та оброблення мисливської здобичі.

Стоянка розташов. за 200 м від кістковища на платоподібному мисі. Осн. горизонт культ. залишків залягав у сірувато-бурому суглинку на глибині 0,35-0,65 м та містив сліди інтенсивної обробки кременю (знаряддя праці, відходи вир-ва), фрагменти кістяних вістрів до списів, прикраси з каменю та викопних окаменілостей, червону та жовту вохру, сліди використання вогню, дрібні фрагменти кісток бізонів. Стоянка інтерпретується як сезонний базовий табір мисливців на бізонів. За характером обробки кременю належить до орін'яко-граветської культ.-технологічної традиції (див. ГРАВЕТ). Певні аналогії їй знаходять у комплексі стоянки Нововолодимирівка II у Нижньому Подніпров'ї.

1. Євсєєв В.М. Палеолітична стоянка Амвросіївка. В кн.: Палеоліт і неоліт України, т. 1. К., 1947

2. Борисковский П.И. Палеолит Украины. "Материалы и исследования по археологииСССР", 1953, т. 40

3. Krotova A.,Belan N.G. Amvrosievka - a Unique Upper - Paleolithic Site in Eastern Europe. В кн.: From Kostenki to Clovic: Upper Paleolithic - Paleo-Indian adaptations. New York, 1993

Посилання:
ГРАВЕТ

ПАЛЕОЛІТ ПІЗНІЙ
Пов'язані терміни:
ДОНЕЦЬКИЙ ОБЛАСНИЙ КРАЄЗНАВЧИЙ МУЗЕЙ

(тексти та зображення доступні на умовах ліцензії Creative Commons
із зазначенням авторства - розповсюдження на тих самих умовах)

# data[].attributes.attachment_link.title
АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА

# data[].attributes.attachment_link.description
Том (Україна - Українці) Кн. 1 Том (Україна - Українці) Кн. 2 АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА Бібліографічне посилання: Кротова О.О.АМВРОСІЇВСЬКА СТОЯНКА [Електронний ресурс] // Енциклопедія історії України: Т. 1: А-В / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. НАН України. Інститут історії України. - К.: В-во "Наукова думка", 2003. - 688 с.: іл..

# data[].attributes.location_name
вул. Кирилівська, Київ, Україна

# data[].attributes.headline
вул. Кирилівська, Київ, Україна

# data[].attributes.subject
вул. Кирилівська, Київ, Україна

# data[].attributes.body
Цю стоянку відкрили у 1893 року. На цій стоянці відкопали близько 200 знарядів праці. Основним заняттям мешканців у цьому місці було полювання.

# data[].attributes.attachment_link.title
Кирилівська археологічна стоянка віком ~25000 років

# data[].attributes.attachment_link.description
Кирилівська пізньопалеолітична стоянка давніх мисливців на Подолі у Києві: опис, фото. ⚡Орнаментоване ікло мамонта в ...

# data[].attributes.location_name
Мізинська стоянка, Чернігівська область, Україна

# data[].attributes.headline
Мізинська стоянка, Чернігівська область, Україна

# data[].attributes.subject
Мізинська стоянка, Чернігівська область, Україна

# data[].attributes.body
У цьому поселенні люди жили 20 тис. років тому. Мешкало до 50 осіб. Це було поселення давніх мисливців на мамонтів.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Пару десятків тисяч років тому на території сучасної Чернігівщини вже вирувало життя. Вчені-археологи знайшли на місці давньої стоянки записи перших нот, перші прикраси з орнаментами та ритуальні музичні інструменти. Про Мізинську стоянку пише блогер Сергій Дрозд.

Мізинська стоянка - одна з найвизначніших археологічних пам'яток пізнього палеоліту в історії не лише України та Європи, а й світу. Її дослідження дозволило відкрити нову для науки історичну культуру (названу згодом за місцем першого відкриття) кроманьйонців європеоїдного типу, які майже двадцять тисячоліть тому населяли наші землі. Археологи класифікують мізинську культуру як ранню мадленьську культуру.

Археологічна мапа палеолітичних пам'яток на території України

Стоянка розташована на Сіверщині, поблизу села Мізин, Коропського району, Чернігівської області. Датується віком близько 18 000 років до н.е. Однією з найхарактерніших особливостей діяльності носіїв культури стали неймовірно талановиті вироби з кісток мамута та перші відомі у світі орнаменти та символи, нанесені на вироби: перший у світі ансамбль музичних інструментів, браслети з кісток мамута, на яких, як вважають дослідники, вирізані перший зафіксований календар та ще низка неймовірних знахідок.

Реконструкція житла мисливців на мамонтів з Мізина

Каркас житла з кісток. Сучасна реконструкція

Залишки житла з кісток мамута

Відкриття стоянки відбулося восени 1907 року на подвір'ї козака Кошеля з села Мізин, де були знайдені якісь великі кістки. Звістка про це швидко облетіла навколишні села і зацікавила археологів. Археологічна розвідка показала, що тут знаходилося поселення кроманьйонців доби пізнього палеоліту. За сторічний період досліджень археологи відкопали п'ять круглих жител діаметром близько семи метрів і площею до 25-ти квадратних метрів. Ці куполоподібні житла були схожі на "чуми" північних народів: вони були споруджені з дерев'яних жердин, вкритих шкірами тварин, а ззовні обкладені тваринними кістками та рогами. Поблизу них знаходилися місця обробки каменю та кісток.

Браслет з меандром

Крім житлових і господарських споруд на цій території знайдено чимало оригінальних високохудожніх виробів з бивня мамота: скульптури-ідоли, стилізовані жіночі статуетки, фігурки тварин, пташок, браслети, прикрашені орнаментами. Один із браслетів вкритий першим відомим зображенням меандру, інший - вкритий першим відомим свастичним зображенням. Геометричні орнаменти, виконані червоною вохрою і глибоким різьбленням на кістках мамута. Вважається, що браслети були виготовлені із прямих пластин ікла мамута, зігнутих у невідомий науці спосіб.

Безцінною знахідкою на Мізинській стоянці є дивні вироби з кісток (також з орнаментом), після аналізу яких стало зрозуміло, що це - музичні інструменти, які застосовувалися під час ритуалів. До так званих звучних інструментів належить також "шумлячий" мізинський набірний браслет, який складається з п'яти окремих незамкнених кілець. Це своєрідні кастаньєти, які поки що є єдиним свідченням про наявність танців у палеолітичній культурі Східної Європи. Тут же було знайдено і згодом розшифровано прадавні графічні записи музики, тобто тогочасні ноти. Цю дивовижну музику понад 20-тисячолітньої давнини вже кілька років можна чути у виконанні чернігівського військового оркестру Північного оперативного командування Збройних Сил України.

Стоянка розкопувалась і вивчалась багатьма відомими українськими істориками та археологами: Ф.К. Вовком, Л.Х. Чикаленком, В. Є. Куриленком та ін. Найвідомішим дослідником Мізинської стоянки став відомий археолог Іван Гаврилович Шовкопляс, який протягом семи років (1954-1961) досліджував знахідки. Підсумком тривалих досліджень прадавньої культури стала його монографія "Мезинская стоянка". - Киев : Наук. думка, 1965.

На місці стоянки утворений Мізинський національний історико-археологічний парк.

Оригінал: starozytnosti.blogspot.com

Підписуйтесь на iPress.ua в соціальних мережах Facebook та Twitter. Будьте в курсі останніх новин. Якщо ви помітили помилку, виділіть її та натисніть Ctrl+Enter, щоб повідомити редакцію

# data[].attributes.attachment_link.title
Мізинська стоянка - найвідоміша стоянка палеолітичної доби

# data[].attributes.attachment_link.description
Пару десятків тисяч років тому на території сучасної Чернігівщини вже вирувало життя. Вчені-археологи знайшли на місці давньої стоянки записи перших нот, перші прикраси з орнаментами та ритуальні музичні інструменти. Про Мізинську стоянку пише блогер Сергій Дрозд. Мізинська стоянка - одна з найвизначніших археологічних пам'яток пізнього палеоліту в історії не лише України та Європи, а й світу.