# data[].attributes.headline
Орнамент хустки

# data[].attributes.subject
Орнамент хустки

# data[].attributes.attachment_link.title
Буковинські композитори

# data[].attributes.headline
Буковинська музика та весільні обряди

# data[].attributes.subject
Буковинська музика та весільні обряди

# data[].attributes.headline
Хустка Буковинська

# data[].attributes.subject
Хустка Буковинська

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.attachment_link.title
Буковинська хустка

# data[].attributes.headline
Творча робота "Хустка Закарпаття" 

# data[].attributes.subject
Творча робота "Хустка Закарпаття" 

# data[].attributes.headline
Закарпатьський орнамент 

# data[].attributes.subject
Закарпатьський орнамент 

# data[].attributes.headline
Хустки Закарпаття

# data[].attributes.subject
Хустки Закарпаття

# data[].attributes.attachment_link.title
ГУЦУЛЬСЬКІ СПІВАНОЧКИ.

# data[].attributes.headline
Хустки Закарпаття

# data[].attributes.subject
Хустки Закарпаття

# data[].attributes.headline
Вишиті традиції

# data[].attributes.subject
Вишиті традиції

# data[].attributes.body
https://youtu.be/msljQ0SdxXI

# data[].attributes.headline
Одяг Закарпаття 

# data[].attributes.subject
Одяг Закарпаття 

# data[].attributes.body
https://youtu.be/3cWKLRyuEPk

# data[].attributes.headline
Закарпатьський композитор Шерегій Євген Миронович

# data[].attributes.subject
Закарпатьський композитор Шерегій Євген Миронович

# data[].attributes.headline
Гуцульська  хустка

# data[].attributes.subject
Гуцульська  хустка

# data[].attributes.headline
Гуцульське вбрання - дзеркало природної краси

# data[].attributes.subject
Гуцульське вбрання - дзеркало природної краси

# data[].attributes.body
https://vidviday.ua/blog/guculske-vbrannia/

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Блог про тури Україною

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
￼Гуцульщина - це символ повноти життя в усіх його проявах. Первозданна краса Карпатських гір, лісів, озер витворили весь уклад життя гуцулів. Життя в гармонії з природою, відчуття її подиху в кожній травинці та камінці відобразились в усіх сферах побуту та фольклорних традиціях карпатських друїдів. Не став виключенням і колоритне гуцульське вбрання. Яскраві природні барви Карпат немов відбилися на вишитих сорочках, кептарях та жіночих хустках, спів водограїв втілився в мелодійному дзеленчанні багатих жіночих прикрас, а в орнаментальних візерунках вбрання застигли зоряне небо, карпатське сонце та весняне різнобарв'я полонин. Суворий гірський клімат та активний спосіб життя, що потребував захисту від природних стихій та неабиякої спритності, обумовили функціональність та утилітарність вбрання. І якщо етнічний костюм в більшості українських регіонів існує здебільшого в якості музейного експонату, то на Гуцульщині - духовно-екологічному оазисі України, деякі усталені традиції строю зберігаються і в сучасному повсякденному житті.

При нагадуванні про гуцульський костюм в голові спливає образ ошатної пари у яскравому вбранні - чоловік у капелюсі з пір'ями та топірцем та жінка у хустці з китицями та у обов'язковому намисті. А хочете дізнатися автентичні назви гуцульських предметів гардеробу та аксесуарів? Якщо так, то наше маленьке дослідження в ненав'язливому дусі саме для вас.

Можливо Вас зацікавлять автобусні тури в Буковель

А що в гуцулів на голові?

Так от той самий капелюх із пір'ям називається "крисаня". І прикрашали цей літній фетровий головний убір не лише пір'ям глухаря, а й різнокольоровими шнурами, штучними квітами та вовняними китицями. А взимку чоловіки вдягали "рогату шапку" - ефектну шапку із чорної овчини. Дівчата споконвіку вплітали в коси вовняну пряжу, а заміжні жінки пов'язували голову, прикрашеною різнобарвними узорами, тканою переміткою.

Гуцульска "ноша"

Для пошиття вбрання використовувалися лише натуральні матеріали - вовна, шкіра, хутро. Чоловіки традиційно носили вишиті сорочки з коміром-стійкою та широкими рукавами. Штани також прикрашалися вишивкою. Суконні "гачі" служили зимовим варіантом, як і пофарбовані в червоний колір "крашениці", а влітку гуцули вдягали білі "портіниці" з полотна. Виготовлені з вовни шкарпетки - "капчури", як і онучі (чорні або червоні), декорувалися кольоровим орнаментом. Широко відома за межами регіону гуцульська безрукавка на хутрі - "кептар", оздоблений шкіряними аплікаціями, вишивкою, різноманітними металевими прикрасами. Верхнє вбрання - "сардак" також ошатно декорувався вишивкою, китичками, кольоровими шнурками, гарусовими ґудзиками та обшивався кольоровою ниткою по швах.

Ще яскравішим був жіночий одяг. Сорочки з багатою, масивною вишивкою в холодних тонах, запаски, виткані горизонтальними смугами з вовни із додаванням блискучих металевих ниток, орнаментовані та ефектно декоровані кожухи (кептарі) та сардаки складали основний гардероб гуцульських модниць.

Буденне вбрання, особливо, сорочки було дещо стриманішим в кольорах та оздобленні, ніж "пролюдний" (святковий).

Рисовані чоботи

Міцне шкіряне взуття гуцулів характеризувалося складністю крою та різноманітністю елементів. Поширеним взуттям до початку XXст. були "постоли" з гострими носками, виготовлені з цільного шматка м'якої телячої або свинячої шкіри. Побутували на Гуцульщині самобутні "рисовані" чоботи з гофрованою нижньою частиною халяви. Для утеплення взуття в холодну пору використовувалися сукняні підстилки. Вважалося, чим вищий чобіт та чим більше містить декоративних елементів, тим багатша людина у нього взута.

Аксесуари та прикраси

Чоловіки оперізувалися шкіряним поясом різної ширини - "чересом", прикрашеним тисненням, латунними бляхами. До череса кріпилися кресало, люлька, протичка, ігольник. Поширеними чоловічими аксесуарами були також декоровані порошниці та шкіряна торба ("торбівка"), або вовняна тайстра. На грудях чоловіків традиційно виблискував латунний хрест, нерідко в руках гуцула можна було побачити топірець - "бартку".

Жіночі пояси - "попружки" були своєрідними корсетами. Природну жіночу красу доповнювали ковтки у вухах, перстні на пальцях, мідні або вовняні браслети. Проте, основна маса жіночих прикрас розміщувалася на шиї. "Зґарди" з металевих монет та хрестиків, ажурні "силянки" та "ґердани" з різнобарвного бісеру ("пацьорок"), намисто зі срібних дукачів, натуральні та штучні корали утворювали барвистий та звучний ансамбль.

Кнєзь та кнєгиня. Вбрання наречених

Гуцульський весільний стрій має дуже старовинне українське коріння та дещо відрізняється в різних місцевостях. Незмінним лишається лише пишне декоративне оздоблення та яскрава кольорова гама. Весільна сорочка, святкова запаска, багато вишиті кожух та сардак, складали основу весільного вбрання нареченої. До багаторядних шийних прикрас додавалось налобне "чільце" з тоненьких орнаментованих латунних пластинок, які спадали на очі. На Верховинщині до костюму нареченої додавалася біла накидка - "гугля", а в Косівському районі голову нареченої прикрашав розкішний вінок. Наречений вдягався в білу тунікоподібну полотняну сорочку, сукняні штани і капці, святково оздоблене традиційне верхнє вбрання, а на голові мав прикрашену крисаню.

Символіка в гуцульському вбранні

Велике значення гуцули надавали обереговій та обрядовій функції вбрання. Пояси та прикраси наділялися чудодійною магічною силою, здатної захистити від нечистої сили та вроків. Магічними властивостями наділявся кожух - символ родючості та родинного щастя. Важливу оберегову функцію відігравав колір. Яскрава святкова вишивка відображає світло та радість, червоний колір символізує зрілість та захищає від ворожінь, зелений - початок росту, чорний - тугу. Архаїчні мотиви орнаментів вишивки можуть багато розповісти про світосприйняття гуцулів. Тут і меандр - символ родючості, і ромб - символ матінки-землі, і хвиля (вужик) - жива вода, і хрест, що символізує сонце, і зірки, що символізують віру. Про гармонійне існуванні людини на лоні природи Карпат розповідають рослинні мотиви, а споконвічний філософський мотив "дерева життя" втілює уявлення про безперервний життєвий рух.

Цікаві факти

- Під час вагітності гуцулки вдягали чоловічі штани для введення в оману недобрих сил;

- Великим гріхом для заміжньої жінки вважалося непокрите волосся;

- Парубки з багатих родин схиляли крисаню набік, а бідні хлопці мусили носити капелюха рівно;

- Окрім Гуцульщини, жіноча прикраса зґарда була поширена в Грузії;

- Напередодні весілля молоді обмінювалися подарунками - перемітка та чоботи для нареченої, сорочка - для молодого, які необхідно було зберігати до кінця життя.

Побачити всю барвистість та самобутність гуцульського одягу можна в багатьох наших турах, а особливо в регулярних " Гуцулка Ксеня", " Гуцульські Карпати + Буковель" та " Довкола Карпат за сім днів ". Під час них Ви зможете не лише побачити, але й сфотографуватися у автентичному гуцульському вбранні.

Якщо будете на Гуцульщині, рекомендуємо покуштувати смачні гуцульські страви.

(Visited 20 105 times, 13 visits today)

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гуцульський одяг

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
гуцульське вбрання

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
івано-франківщина

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
сторінки історії

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Туроператор "Відвідай" ©

# data[].attributes.attachment_link.title
Гуцульське вбрання - дзеркало природної краси

# data[].attributes.attachment_link.description
￼Гуцульщина - це символ повноти життя в усіх його проявах. Первозданна краса Карпатських гір, лісів, озер витворили весь уклад життя гуцулів. Життя в гармонії з природою, відчуття її подиху в кожній травинці та камінці відобразились в усіх сферах побуту та фольклорних традиціях карпатських друїдів. Не став виключенням і колоритне гуцульське вбрання.

# data[].attributes.headline
Закарпатьський архітектор Віктор Микитович Дяченко 

# data[].attributes.subject
Закарпатьський архітектор Віктор Микитович Дяченко 

# data[].attributes.attachment_link.title
Дяченко_Віктор_Микитович

# data[].attributes.headline
Закарпатська вишиванка

# data[].attributes.subject
Закарпатська вишиванка

# data[].attributes.body
https://etnoxata.com.ua/statti/vishivanki-istorija-i-suchasnist/zakarpatska-vishivanka/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У кожного району - своя вишиванка

Закарпатська вишиванка - річ напрочуд цікава й надзвичайно різноманітна. Якщо у випадку з Буковинською ми говорили про її велике різноманіття, то що тоді казати про закарпатську сорочку, яка є різною в кожному районі регіону! Важко уявити собі, щоб в умовному Києві люд носив на Солом'янці одні вишиванки, а на Борщагівці - зовсім інші. А на Закарпатті приблизно така ситуація. Ситуація, що складалася й міцно вкорінювалася протягом багатьох століть, адже, окрім, власне, корінного населення тут ще проживають словаки, угорці, румуни, німці тощо.

Від однокольорового "полтавського" стилю "білим по білому", закарпатська вишивка протягом 19-середини 20 ст. розвинулася у самобутнє поєднання червоного з синім (подекуди з вкрапленнями інших кольорів) на білому тлі, а також - поліхромні вишивки з домінуванням одного чи декількох кольорів.

Причому так само видозмінювалися й набували поширення вишиті речі у побуті. Якщо спочатку на Закарпатті вишивали здебільшого серветки та скатертини, то згодом починає набирати обертів й вишиванка. Змінюється значення хатнього начиння: з суто декоративного естетичного воно трансформується в обрядове, оберегове, магічне.

Той самий процес охоплює й орнаменти, що проходять еволюцію від простих геометризованих об'єктів до складних натуралістичних композицій з квітами (20-30 рр. ХХ століття, коли стрімко поширюється вишивка гладдю та фабричні нитки). Основна риса закарпатських орнаментів - зигзаги, т.зв. "кривульки", що чудово доповнювали традиційні ромби й пишно прикрашали як чоловічі, так і жіночі сорочки.

Різновиди мотиву ромба та його формотворчих елементів, що зустрічається у традиційній вишивці українців Закарпаття: 1- вічка; 2-5 - ромбово-крапкові мотиви; 6-9 - ромби з щетинками; 10-11 - ромби із загнутими кінцями "люльки", "піпи"; 12 - ромб з баранячими ріжками.

Усього орнаментів на Закарпатті існувало чотири основні види (принаймні так їх умовно виділяють, але, певна річ, що загальна кількість і структурна сітка куди більш розгалужені): бойківський (найскромніший орнамент з геометричних фігур), гуцульський (найяскравіший та найбільш різноманітний), лемківський (витончені квіткові мотиви) та угорський (виключно рослинний).

Щоб розібратися, якою ж є вишиванка кожної окремо взятої закарпатської місцини, давайте спочатку поговоримо про головні осередки (вони фактично збігаються зі згаданими декількома сантиметрами вище видами орнаментів), а потім звернемо увагу на сорочки долинян - мешканців області.

Закарпатська Гуцульщина

Рахівщина - осередок, що його майже повністю населяють гуцули, саме тут найкраще збереглися традиції вишивки до сьогоднішніх днів. Сорочка тут - одяг не тільки святковий, а й повсякденний.

Цікаво, що, окрім звичних вовняних, льняних та металевих ниток, тут в активному вжитку були й ті, що завозилися з американського континенту. Як таке можливо, спитаєте ви? Річ у тім, що Карпати як такі та Рахівщина, як найвища точка гір, ніколи не були у "топах" промислових регіонів, і люди шукали прибутків далеко за межами Батьківщини. Зараз - це Чехія, Польща, а тоді "мейнстрімом" була Америка, причому однаково популярними були як Північна, так і Південна. Вихідці із Західної України підтримували зв'язки з родичами, що залишилися вдома, та висилали їм різноманітні подарунки з-за кордону.

Гуцульська вишивка - це велика кількість різноманітних технік: низина (домінуюча, її особливістю є те, що орнамент виходить густим на зворотньому боці і закриває усе полотно), стебнівка, штапівка, хрестик, мережка, гладь, верхоплут, виколювання.

Орнаменти східного Закарпаття, що в їх основі лежав ромб чи півромб, а також інші геометричні варіації, дещо схожі на івано-франківські. Кольором №1 є червоний у всіх його відтінках та проявах. Активно вишивають зеленим, жовтим, синім та чорним.

Берегівщина

Місцевість, що заселена угорцями, щільно просякнута мадярськими звичаями у вишивці. Бордовий, червоний, рідше жовтий та фіолетовий - це та гамма кольорів, яку найчастіше можна побачити на сорочках даного регіону.

"Вплив мадьрської вишивки на українську"

Цікаво, що основним центром вишивки краю є село Слобода, але вишивають тут в основному переселенці - за бойківським та лемківським зразком.

Найчастіше берегівська вишивка містить у собі рослинний орнамент (тюльпан, троянда, жоржина, гвоздика), подекуди сорочки прикрашені листям. Серед геометричних орнаментів найбільшого поширення набули поліхромні "раковці".

Мукачівщина

Мукачеве - місцевість полінаціональна: тут вам і угорці зі словаками, і євреї з німцями. Останні, до речі, бурхливо промишляють у селі Павшино, де побудували власну майстерню та вишивають на замовлення, а подекуди й на виставки власні товари відправляють.

Не дивно, що тут можна натрапити як на рослинні, так і на геометричні орнаменти. Популярними є й "мінти" (з угор. "minta" - приклад, взірець) з рослинними вкрапленнями. Серед звичних мотивів - конюшина ("команичка"), листя дубу, квіти.

Сьогодні мукачівські гаптувальниці дещо втрачають інтерес до споконвічних традицій, проте кольорова гамма залишається незмінною: зелений, синій, бордовий, червоний тощо.

Ужгородщина

Вишивка цього регіону зазнала помітного впливу словацьких та угорських мотивів (власне, саме тут проходять кордони держав). Саме тому тут популярністю користуються сорочки з червоно-чорним, червоно-жовтим, рожевим орнаментом (угорський слід), а також темно-сині, блакитні та різноманітні поєднання з червоним (словацький).

Лемківщина

Ці території охоплюють Ужанську долину, південно-західну Великоберезнянщину та десяток сіл у верхів'ї правого берега р. Уж. Помітними в цій місцині є впливи сусідів-бойків та словаків.

Спочатку тут домінував геометричний орнамент, і лише у 30-ті роки минулого століття почали з'являтися квіти та рослини, що вибудовувались у певні замкнуті композиції. Кольорова гамма (в той самий час) стає червоно-синьою, а серед технік найпопулярніші хрестик та гладь.

Бойківщина

Своєрідною візитівкою краю були "опліча" - давні жіночі сорочки, що вишивалися двома голками зразу: грубою, протягнутою швом, та тонкою, закручену у сітчастий візерунок. Окрім звичних для краю (описаних у попередньому розділі) орнаментів, бойки використовували мережку та антропоморфні мотиви. Колористика: червоний, синій, білий.

Долиняни Закарпаття

Ну і насамкінець декілька слів про закарпатську область. Народ, що проживав між Карпатами і кордоном зі Словаччиною (з сходу на захід) та від Малого Березного аж до кордону з Румунією (з півночі на південь), називався долинянами. Кожен район розписувати не будемо, а виділимо певні загальні риси: вишивка по збірках, домінування геометричних візерунків, вишивка чоловічих сорочок білими нитками, а жіночих - різнокольоровими, низина, хрестик, кучерявий стіб та вирізування як найрозповсюдженіші техніки вишивки.

Вишиванка, купити в Києві яку, ви легко можете у нашому магазині, неодмінно радуватиме вас впродовж тривалого часу!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська вишивка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
закарпатська вишиванка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
народна вишивка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
традиційна вишивка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
купити вишиванку

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська вишиванка

# data[].attributes.attachment_link.title
Закарпатська вишиванка

# data[].attributes.attachment_link.description
Закарпатська вишиванка - річ напрочуд цікава й надзвичайно різноманітна. Якщо у випадку з Буковинською ми говорили про її велике різноманіття, то що тоді казати про закарпатську сорочку, яка є різною в кожному районі регіону! Важко уявити собі, щоб в умовному Києві люд носив на Солом'янці одні вишиванки, а на Борщагівці - зовсім інші.

# data[].attributes.headline
Коріння : історичне вбрання Закарпаття в образах сучасних жінок

# data[].attributes.subject
Коріння : історичне вбрання Закарпаття в образах сучасних жінок

# data[].attributes.body
https://varosh.com.ua/projects/korinnya-istorychne-vbrannya-zakarpattya-v-obrazah-suchasnyh-zhinok/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ця мультимедійна історія є продовженням нашої великої теми "Коріння" - про те, ким ми є, чому це важливо знати та усвідомлювати кожному, берегти цю пам'ять та не припиняти пошуки.

Тому, щоб зробити цей матеріал і зробити його правильно, ми не тільки ретельно підбирали тему, експертів, героїнь та команду. Ми заглибилися в історію української вишиванки та закарпатської вишивки на історичному вбранні місцевих народів, уважно перечитали міжнародний кодекс етики музейної справи та вивчили дискусію українських музейників про дилему між збереженням і просвітництвом. Протягом 3-х місяців ми досліджували, сумнівалися, перевіряли, зважували кожен крок, доповнювали матеріал новими фактами та контекстами.

Ця мультимедійна історія - не просто про історичне вбрання, а в першу чергу, про той код та сакральний зміст, які в це вбрання закладені. Зазвичай, підсвідомо, як результат колективної історичної пам'яті. У випадку із Закарпаттям - це коди унікальності та самобутності, але водночас коди діалогу культур та історій різних етносів.

Жіночий одяг 100-річної давнини боржавських, тереблеріцьких, королевських, турянських, тересвянських та ужанських долинян був зовсім не подібний до вбрання лемків чи бойків, румунів чи угорців, і зовсім не такий як у рахівських гуцулів. Разом з тим, усі вони - поліфонічно перегукуються та вкрай органічні в єдиній композиції історичного вбрання Закарпаття.

Під кожну історичну територію ми знайшли героїню з корінням саме з тієї місцевості, щоб через сучасні образи зануритися в минуле. Спонукати кожного з вас робити те саме.
Окремо ми б хотіли наголосити, що зовсім не агітуємо носити автентичне історичне вбрання. Більше того, закликаємо всіх його берегти та через нього досліджувати своє коріння. З цієї метою в нашому матеріалі є схеми вишивок та їхнє наукове пояснення, яке може стати дороговказом для історичних пошуків та створення реплік історичного вбрання.
Нам видається несправедливим, що багато навіть закарпатців, не те, що немісцевих, можливо, ніколи не бачили цього вбрання та не замислювалися про його зміст. Коли ми створювали цей матеріал, то нас в тому числі мотивували переживання, що всього цього багато хто навіть не бачив, не цікавився, досі ігнорував.

Тому ще одна амбітна ціль цього матеріалу - перенести музей історичного вбрання Закарпаття в онлайн через переосмислення існуючих знань та їхню сучасну інтерпретацію.

Ми його створили спільно з Закарпатським музеєм народної архітектури та побуту. І зараз ми запрошуємо вас до цього нового онлайн-музею, і починаємо з короткого словника, які історичні назви має різний одяг та окремі його елементи на Закарпатті.

Головні убори - хустя, кестиман, шеринка, платок, чепець, весільна косиця, молодиця

Сорочка - довганя, опліччя, кошуля, заспульниця, ромованка, блуза

Спідниці - сукня, віган, сукман, юбка

Фартуки - плат, шурц, сапиначка, припиначка

Спідні спідниці - фодрованці

Взуття - постоли, бочкори, вербці, чоботи, чіжми, бокончі, топанки

Шкарпетки - капчурі, штримфлі, фусиклі

Безрукавки - лайбик, камізелька, бунда, візитка

Верхній одяг - реклик, уйош, кожух, гуня, сердак, сірак

Прикраси - монисто, гердан, силянка, гусоші

Пояси - окрайка, пасина, тканка

Аксесуари - подвійні сумки (бесаги), тайстра, трайстра

Плечову частину жіночих сорочок бойків Воловеччини оздоблювали поперечною орнаментальною смугою, "наплечником". В її основі лежав широкий рядок із квіток, який обрамляли вузенькі смужечки, "заснурки" та смуги з "перок". Основними орнаментальними мотивами виступали чотирипелюсткові квіти, серцевиною яких були квадрати із вписаними в них скісними хрестами. Червоно-синя кольорова гама свідчить про те, що подібні вишиванки побутували в кінці XIX - на початку XX століття.
лідерка гурту "Анця" та менеджерка гурту "Рокаш"

Пишаюся тим, що я - підкарпатська русинка. Дідусь і бабуся за маминою лінією депортовані лемки. Нещодавно відвідала село, звідки був переселений мій дідусь, знайшла там його хату, вона досі стоїть. А також село бабусі, але хата вже зруйнована. Це села Віслок Велкий і Мощанець Саноцького повіту, зараз вони знаходяться в Польщі.

Прадідусь за батьковою лінією, Лукачишок, походить з села Тишів Воловецького району. Прабабуся - з Підлоззя.

Третя лінія, звідки походить моя кров, це Хустщина. Мій дідусь по батьковій лінії з Ізи. Там дуже багато людей з прізвищем Пристая. Я народилася в Хусті і провела свої дитячі роки у бабусі в селі. Усе своє свідоме життя живу в Мукачеві, тому його вважаю рідним містом.
На жіночих сорочках лемків Великоберезнянщини вишивкою найпишніше оздоблювалася нагрудна морщена та верхня плечова частина рукавів. Тут вишивали цілі композиції з квітів, "косиці". Значного поширення у 20-их роках ХХ століття набули візерунки, в основі яких лежить велика квітка (найчастіше троянда або ромашка), яку оточують дрібні ромашки, фіалки, волошки, бутони та листочки, замкнені у віночок.
Моє коріння не в Закарпатті. Обоє моїх батьків з Вінничини. Там усі мої родичі, бабусі, дідусі. Сюди направили по роботі мого батька, спочатку до Ужгорода, а потім у Великий Березний. Там я народилася, виросла і закінчила школу.

Свою прив'язаність до Березного та ідентифікацію з ним я відчула вже аж тоді, коли ми переїхали до Ужгорода. Почала відчувати, що це дуже близький для мене регіон.
Жіночі сорочки Виноградівщини мали прямокутний виріз горловини. Вишивкою оздоблювали вузький комір та горловину, рукави, манжети та волани ("фидриші"). Кольорова гама - поєднання 2-3 кольорів, основні поєднання - синьо-червоний та коричнево-червоно-синій з незначними вкрапленнями жовтих, зелених, оранжевих, синіх кольорів. Переважали реалістичні квіткові мотиви. Часто - мотив берегині.
Я народилася в Ужгороді, але мій тато з Хустщини, а мама з Виноградівщини. За маминою лінією - угорці, які жили на Виноградівщині. За татовою - усі з Міжгірщини. В процесі мандрів та поїздок на заробітки, мій дідусь народився посеред океану, коли його батьки пливли в Аргентину. Тому в нього у свідоцтві про народження написані довгота та широта.

Після повернення на Закарпаття, рідні оселилися на Виноградівщині, де вирощували виноград.
У 20-40 роках ХХ століття у селах долини річки Тересва в одяговій вишивці переважали рослинні мотиви у вигляді стилізованих галузок з квітів, листочків, бутонів. Доповненням могли бути зображення вазонів з квітами, метеликів, тощо.
музикантка та співачка

Я з Тячівського району, з селища Буштино. Про це всюди розповідаю, тому що мені гордо, що я з такої красивої глибинки. Родичі мої також звідти, але оскільки в нас перехрещено багато національностей, то за батьковою лінією в мені тече румунська кров. А мамин дідусь родом з Хмельниччини. Кажуть, що Несіймуки козацького роду.

У Буштині в мене живуть батьки, бабуся, мамині сестри, батькова родина. Додому приїжджаю обов'язково на Різдво, Пасху, 1 листопада, та й загалом завжди як тільки трапляється можливість.
Одним із варіантів оздоблення рукавів жіночих сорочок тереблеріцьких долинян була прямокутна, суцільна, рапортна вишивка, що у народі отримала назву "заспульниця". Її орнаментальне поле заповнювали різномінітними мотивами. На вишивках початку ХХ століття часто зустрічається видозміна мотиву розети. В основі одного з них лежав ромб, оздоблений чотирма парами зубчиків. Саме тому подібне зображення восьмипелюсткової розети у народі отримало назву "на звізди з зубчиками".
засновниця "Майстерні Свят"

Моя мама з Хуста, її батьки та бабусі з дідусями - також. Тому моє коріння дуже глибоко там. От вже декілька років як мама продала свій будинок, тому ми їздимо до Хуста лише на цвинтар до бабусь та дідусів.

З народним вбранням у мене окрема історія - я танцювала у "Джерельцях Карпат" до 20 років, тому добре з ним знайома і вмію його носити. Неймовірно, що на Закарпатті стільки районів, таке різноманітне вбрання і танці.
Для одягової вишивки угорців Закарпаття характерною була вишивка рослинного характеру, виконана технікою "двосторонньої гладі". Основні мотиви - троянди, айстри, фіалки та ромашки. У поєднанні зі стеблами та листочками різної форми вони утворювали цілісні орнаментальні композиції.
авторка проекту "Втрачений Ужгород"

Я, як то кажуть, чоботар без чобіт - історії інших пишу, а свою досить мало знаю. Народилася не в Ужгороді. Мій батько угорець, який походить з угорського села Тисаашвань на Ужгородщині. Мама - з села Худльово. Все своє життя прожила в Чопі і от вже 19 років живу в Ужгороді.
Розета - це один із найпоширеніших архаїчних мотивів закарпатської вишивки. Її вишивали з чотирма, шістьма або вісьмома загостреними чи заокругленими пелюстками. Часто пелюстки однієї розети вишиваються почергово нитками двох кольорів: блакитним і фіолетовим, червоним і жовтим тощо. Розети чергуються із зображенням ромбів, кругів, квадратів, хрестів, s-подібних фігур.
громадська діячка, фіналістка конкурсу "Міс Україна-92"

Мій тато був військовим, тому так сталося, що я народилася у Стрию, Львівської області. У 1983 році ми переїхати до Ужгорода і вже в третій клас я пішла тут. Із Закарпаттям пов'язане, перш за все, походження моєї мами. Вона зі Сваляви. І з боку дідуся та бабусі усі мої родичі свалявські.

Тато мій переїхав сюди з Харкова у 1957 році, він був молодим лейтенантом, який ставив перші в Радянському Союзі радіолокаційні установки. Так у Сваляві познайомилися мої батьки.

Важливо та гордо для мене те, що мій дідусь був першим мером Сваляви, а двоюрідний брат моєї бабусі - відомим релігійним діячем. Отець Діонісій похований у Кафедральному соборі в Ужгороді.
На жіночих сорочках гуцулок Рахівщини основне місце займає "уставка" - вишивка, що вставляється в рукав. Вона складається з трьох частин: центральної частини ("власне уставки"), обрамляючих її стрічок ("путок", "снурок") та орнаментальних зубчатих смуг ("поверхниць"), що містять підмотиви, або зменшені мотиви, зображені на центральній частині уставки. Колоритними та архаїчними є уставки, в яких ромб поєднується з іншими геометричними мотивами: восьмипелюстковою розетою, прямим та скісним хрестами. Мотив ромба, що символізував землю, родюче начало якої позначали скошеним хрестом з крапками-зернами всередині кожної з чотирьох ділянок "поля", був характерним для творів усіх видів народного мистецтва українців.
художниця, головна редакторка видання Uchoose

Я народилася в Рахові. Як і моя бабуся та прабабуся. Вони з рахівської родини Приймаків-Мельничуків. Там я росла до 6 років, потім переїхала в Ужгород. Мій покійний дідусь є почесним громадянином Рахова, уся його родина з Тересви та Бедевлі. Це славна родина Василя Неболи, який був героєм Карпатської України.

В нашій сім'ї гуцульський одяг є дуже важливим. Бабуся розповідала, що її мама, як вона казала, "любила дівчат вдівати", і тому навіть могла таємно від свого чоловіка продати шматочок землі, щоб купити дівчаткам кожушки та лаковані топаночки.

Нам вдалося дещо зберегти, тому на цих фото я у сорочці моєї бабусі з американського оксамиту та в сторічних уставках з металевою ниткою.
Найбільшого поширення у всій закарпатській вишивці набув ромб. Обрамленням ромбикових рядків є безкінечні ламані лінії - "меандри", які є надзвичайно давнім орнаментом. Меандровий мотив є символом безкінечності, неперервності та ритмічності руху води, життя та всього світу. В народі вірили, що цей символ є оберегом від злих сил, які за повір'ям, одного разу потрапивши в цю безкінечну лінію, будуть вічно кружляти по ній і ніколи вже не зможуть зашкодити власникам речі, на якій він зображений.
засновниця велосадиби в Дубриничах

Я народилася, виросла і живу в Дубриничах, Перечинського району. Тому Ужанська долина - це найважливіше для мене місце. Моя бабуня з Хмельниччини, батько - з Дніпропетровщини, а мама з Перечинщини.

20 років тому я почала працювати у сільському туризмі, так досліджувала, чим жили та займалися наші предки. У своїй справі займаюся відтворенням традицій, але на туристичному рівні.
На святкових сорочках Мукачівщини першої чверті ХХ століття вишивали стилізовані квітки ("троянди", "ромашки"). Характерною особливістю подібних орнаментів було те, що квітки розміщували в ряд у лежачому положенні.
директорка компанії "Ліка-Комфорт"

Я живу в Мукачеві, а народилася в Мукачівському районі в селі Нове Давидково. Мої пращури приїхали з графом Шенборном як ремісники з Німеччини. Мамині бабуся і дідусь з Тереблі та Мукачівщини.

Мукачево дуже люблю і напевно це коріння найбільше закріпилося в моїй родині. Утім від бабусі маю величезну любов до наших карпатських гір.
Жіночі сорочки у долині річки Боржава вирізняються вишивкою на рукавах, яку оздоблювали різнокольоровими нитками по всій довжині та на плечах. Вертикальна поздовжня смуга, вишита вздовж зовнішнього шва рукава в народі отримала назву "долі рукавом". Вона складалась з вишитих в ряд ромбів: поодинокий ромб чергувався з ромбом, біля верхнього і нижнього кутів якого попарно вишивали маленькі ромбики. Така конфігурація ромба в народі отримала назву "на жабки". Контури ромба у багатокольорових вишивках обрамляли обмітуванням, дрібними ромбиками, хрестиками, а обабіч "жабок" вишивали по дві великі або по шість менших восьмипелюсткових квіток чи розет.
головна редакторка видання Varosh

Я народилася в Мукачеві. Мій батько з Іршавщини. Мама - угорка, її родичі та й вона сама походять з Виноградівщини та Берегівщини. Зараз же ми з сім'єю живемо в Ужгороді. Тобто я абсолютна закарпатка з корінням у багатьох районах Закарпаття.

З Іршавщиною у мене лише найтепліші дитячі спогади - про бабусю та дідуся, яких вже, на жаль, з нами немає. Про неквапне та дуже розмірене сільське життя, людську доброту та щирість, замурзаних дітей, які зранку до пізньої ночі досліджують світ, походи за яфинами та найсмачніші бабусині страви. Але не буду лукавити, я міська мешканка, тому й своїми рідними містами вважаю Мукачево та Ужгород. Мені тут комфортно жити, працювати, відпочивати.
Одніє з найхарактерніших орнаментальних композицій Перечинщини була стилізована галузка з великими квітами ("ружами"), стеблами та листочками, яку обрамлювала смуга зубчиків, вишита чорними нитками. Гармонійним завершенням у оздобленні наплічника були смуги, що складалися з розміщених в рядок дволисників, розгалужень листків, які в народі отримали назву "перок".
працівниця Збройних Сил України та учасниця АТО

Я народилася в Самборі, але практично з самого народження проживала у Перечині. Усі мої предки - мама, бабусі, діди - з Порошкова. Зараз я там буваю не часто, бо не вистачає часу, але колись в дитинстві мама мене часто туди відправляла, особливо влітку на канікулах.
Верхню плечову частину рукавів жіночих сорочок румунів Закарпаття декорували кількома поперечними смугами вишивки. Особливого колориту їй надає орнаментальна смуга з чорним фоном та поліхромними візерунками на ньому. Вона вдало поєднується з вишивкою білим по білому. Заваршенням в оздобленні рукава є три окремі квіткові композиції - вазони.
Мої батьки з Тячівщини. Тато народився і виріс в селі Кричево, мама - в селі Чумалево. Це сусідні села. Я народилася в Тячеві, до двох років проживала в Кричеві. Далі - ми переїхали в Хуст.

В Ужгород я переїхала вже після 11 класу на навчання. І залишилася тут. В березні 2019 року перебралася до Франківська, а цієї осені - до Києва.
Для бойків Закарпаття характерні короткі жіночі сорочки-опліччя з довгими рукавами на манжети. З бічним поздовжнім розрізом пазухи дрібноморщеною нагрудною частиною. Для вишивки кінця ХІХ - початку ХХ століття була характерна двоколірна червоно-синя гама. З початку 20 років вишивка стає поліхромною. Домінує геометричний мотив - ромби, хрести, розети.
стилістка, модель, блогерка

Я народилася в Ужгороді, але мої предки походять із Міжгірщини - дідусь з Новоселиці, а бабуся з Студеного. На жаль, згадок про цю місцевість у мене небагато, адже їздили ми переважно туди лише в дитинстві.

Мій дідусь наразі пише роман у повістках, який планує видати до свого 80-ліття. У ньому якраз йтиметься про Міжгірщину, його дитинство, мову та традиції.

Насамкінець ми пропонуємо вам переглянути наш короткометражний фільм про цей проект.
Цей матеріал представлений ГО "Інститут Центральноєвропейської Стратегії" за підтримки Агентства США з міжнародного розвитку (USAID). Його створення стало можливим завдяки щирій підтримці американського народу, наданій через Агентство США з міжнародного розвитку (USAID). Зміст продукції є винятковою відповідальністю ГО "Інститут Центральноєвропейської Стратегії" та не обов'язково відображає погляди USAID або уряду США. Забороняється відтворення та використання будь-якої частини цієї продукції у будь-якому форматі, включаючи графічний, електронний, копіювання чи використання в будь-який інший спосіб без відповідного посилання на оригінальне джерело. Авторка проекту: Росана Тужанська Фото: Сергій Мазур Відео: Антон Рижих Макіяж: Октавія Ващук, Тетяна Самус, Марина Половко Подяка за допомогу у створенні матеріалу директору Закарпатського музею народної архітектури та побуту Василеві Коцану Опис до костюмів: завідувачка відділу науково-освітньої роботи музею Тетяна Сологуб-Коцан Оцифровка орнаментів - Олександра Гаркуша

# data[].attributes.attachment_link.title
Коріння: історичне вбрання Закарпаття в образах сучасних жінок

# data[].attributes.attachment_link.description
Ця мультимедійна історія є продовженням нашої великої теми "Коріння" - про те, ким ми є, чому це важливо знати та усвідомлювати кожному, берегти цю пам'ять та не припиняти пошуки. Тому, щоб зробити цей матеріал і зробити його правильно, ми не тільки ретельно підбирали тему, експертів, героїнь та команду.

# data[].attributes.headline
Закарпатьський композитор  Кречко Михайло Михайлович 

# data[].attributes.subject
Закарпатьський композитор  Кречко Михайло Михайлович 

# data[].attributes.attachment_link.title
Кречко_Михайло_Михайлович

# data[].attributes.headline
Закарпатська художниця Кремницька Єлизавета Людвігівна

# data[].attributes.subject
Закарпатська художниця Кремницька Єлизавета Людвігівна

# data[].attributes.attachment_link.title
256px-Кремницька_Єлизавета

# data[].attributes.headline
 Закарпатський художник Павло Юрійович Бедзир

# data[].attributes.subject
 Закарпатський художник Павло Юрійович Бедзир

# data[].attributes.attachment_link.title
Бедзир_Павло_Юрійович

# data[].attributes.headline
Орнаменти одягу Закарпаття (історичні відомості)

# data[].attributes.subject
Орнаменти одягу Закарпаття (історичні відомості)

# data[].attributes.body
https://www.prekrasastudio.com/blog/36-ornamenty-vyshyvky-narodnoho-odiahu-zakarpattia-kintsia-khikh-pochatku-khkhst

Закарпатська вишиванка: одяг, який промовляє
https://www.prekrasastudio.com/blog/ 85-закарпатська-вишиванка-одія

Чому закарпатці не носять свою вишиванку http://life.ko.net.ua/?p=53665

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Нарбут

# data[].attributes.attachment_link.title
Орнаменти вишивки народного одягу Закарпаття кінця ХІХ початку ХХст.

# data[].attributes.attachment_link.description
Цікава стаття Т.Я. Сологуб-Коцан: Орнаментальні мотиви народної одягової вишивки Закарпаття кінця ХІХ- пе...

# data[].attributes.headline
Музика Закарпаття 

# data[].attributes.subject
Музика Закарпаття 

# data[].attributes.body
https://youtu.be/4depvgMbjdk

# data[].attributes.headline
Первозванівський ліцей

# data[].attributes.subject
Первозванівський ліцей

# data[].attributes.headline
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.subject
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.headline
Музика регіону

# data[].attributes.subject
Музика регіону

# data[].attributes.headline
Орнамент хустки

# data[].attributes.subject
Орнамент хустки

# data[].attributes.headline
Калинівська філія

# data[].attributes.subject
Калинівська філія

# data[].attributes.headline
Орнамент хустки

# data[].attributes.subject
Орнамент хустки

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Кругляк

# data[].attributes.attachment_link.title
Орнамент хустки

# data[].attributes.headline
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.subject
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Кругляк

# data[].attributes.attachment_link.title
ОДЯГ РЕГІОНУ

# data[].attributes.headline
Музика регіону

# data[].attributes.subject
Музика регіону

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анна Кругляк

# data[].attributes.attachment_link.title
МУЗИКА РЕГІОНУ

# data[].attributes.headline
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.subject
Одяг регіону (історичні відомості)

# data[].attributes.headline
Орнамент хустки

# data[].attributes.subject
Орнамент хустки

# data[].attributes.headline
Музика регіону

# data[].attributes.subject
Музика регіону

# data[].attributes.headline
Степова філія

# data[].attributes.subject
Степова філія