# data[].attributes.attachment_caption
Hvordan kan vi møde Bjergprædiken som moderne mennesker

# data[].attributes.body
Corbach fortæller om sit møde med den hinduistiske inder, der føler stor begejstring og åndelig tilslutning til Ghandi. Han finder også stor begejstring for Bjergprædiken fra kristendommen, en helt anden religion end den han selv dyrker, studerer og tilrettelægger sit liv efter.

Med en væsentlig pointe betragter og beskriver han bjergprædiken som stedet hvor ethvert menneske berøres umiddelbart i sin eksistens, på trods af forskelle i konfessioner som han selv står plantet i.

Ærbødighed og ambitiøs beundring fra det sekulariserede menneske med et ønske om at indtage forkyndelserne fra bjergprædiken som retningslinjer i sit liv, er altså ikke fremmedartede tanker.

Viden fra Bjergprædiken giver grobund til almen dannelse og reflektion over det moralske afsæt i folkeskolens formålparagraf.

# data[].attributes.attachment_caption
Bjergprædiken byder på Jesu fortolkning af de ti bud fra det gamle testamente 

# data[].attributes.body
Som Moses havde talt ved Sinai bjerget om de ti bud han siges at få direkte fra Gud, så betragtes det, at Jesu talte som en "ny" Moses på et bjerg, hvor han også fortolker moseloven.

Den vigtige pointe her, er Jesu egen omgang med loven. Han kommer ofte i strid med de retro Jøder, farisæerne og de skriftkloge fordi han forholder sig mere frit til loven.
- Han gør gode gerninger på Sabatten
- Han beskytter og søger fællesskab med de som ikke overholder loven, fx den utro kvinde

I Bjergprædiken tager Jesus seks af moselovens regler frem og fortolker dem ud fra hans egen overbevisning af livet. Det udmunder i en radikal anderledes fortolkning end hos de oprindelige bud vi møder i det gamle testamente.

Centralt står pointen om Jesu krav på at vi skal elske vores fjernder.

# data[].attributes.body
"Alt, hvad I vil, at mennesker skal gøre mod jer, det skal i også gøre mod dem."

Denne etiske grundregel fra kristendommen er nedskrevet af Matthæus som citerer Jesu tale på bjerget for flere tusinde år siden!
Vi kender godt reglen i dag, ofte formuleret som "vær mod andre, som du ønsker andre er mod dig".

Her kan man undslippe at diskutere og overveje religiøs overbevisning for at være involveret i indholdet, men blot læne sig tilbage i Bjergprædikens moralske indsigt i menneskelivet.

# data[].attributes.attachment_caption
Et oprindeligt ordsprog og råd fra Jesus i Bjergprædiken, som i dag også møder en moderne og individorienteret fortolkning

# data[].attributes.headline
3: "Man skal ikke sætte sit lys under en skæppe"

# data[].attributes.subject
3: "Man skal ikke sætte sit lys under en skæppe"

# data[].attributes.body
I bibelsk kontekst skal ordsproget oprindeligt fortolkes i forhold til troen på Gud. Menneskets tro på Gud, altså lyset, må man ikke underkaste, fordrive eller være uambitiøs omkring. Med metaforen taget i betragtning, så skal man altså ikke sætte sin tro på gud under en skæppe. På den måde skygger man for lyset troen går ud, og det bliver mørkt omkring sig.

Ser man på ordsproget i mere moderne forstand, så kan man opleve det fortolket i en mere individorienteret retning. Her er troen på Gud på interessant vis erstattet af troen på sig selv. I dette perspektiv er lyset et billede på individets evner, talenter og muligheder i livet, som man altså skal give plads til udfoldelse - man skal ikke sætte dem under en skæppe så de går stille hen i mørket.

# data[].attributes.attachment_caption
Verdens mest kendte bøn som optræder i forbindelse med Bjergprædiken

# data[].attributes.body
Det er den mest betydningsfulde og centrale bøn i Kristendommen. Faktuelt er oprindelsen bag Fadervor en smule mere kompliceret at blive klog på, da den optræder i forskellige perspektiver i både Lukas- og Matthæus evangeliet.

Matthæus´ version i Bjergprædiken optræder som en yderst central del af Jesu lære og forkyndelse blandt hans disciple. Jesus lærer selv sine disciple at bede bønnen, men det vides ikke om det er ham selv der har rod i oprindelsen af Fadervor.

# data[].attributes.attachment_caption
Saligprisningerne og deres åbenbarende åndelige egenskaber i menneskets liv

# data[].attributes.body
I sin tale omtaler Jesus de såkaldte saligprisninger. Man må først forstå hvem de salige er, og hvad de gør.

Om de salige i bjergprædiken er Jesus indledningsvis citeret for følgende:
"Salige er de fattige i ånden, for Himmeriget er deres".
Med dette mener han og forsøger at åbenbare, at man skal være "fattig" i ånden, altså ydmyg og lærevillig i livet. Vi mennesker skal altid anerkende vores behov for treenigheden.

Det er altså værd at stræbe efter Jesu saligprisninger. Det understreger han selv i talen, da han afslutningsvis citeres af Matthæus for følgende:
"Fryd jer og glæd jer, for jeres løn er stor i himlene; således har man også forfulgt profeterne før jer".
Selv da Jesus oplever voldsom smerte på korset, optræder han stadig indenfor rammerne af hans selvsagte saligprisninger.

Saligprisningerne skabes til at lade mennesker på jorden tilgå bedre forståelse for de velsignelser som Gud har parat til os efter et liv som Jesu disciple.
Overordnet set er saligprisningerne altså en vigtig komponent i den åbenbarende "lov" om kærlighed som Jesus taler om i bjergprædiken. Det er i saligprisningerne vi finder de dybere åndelige egenskaber, som vi selv i dag som moderne mennesker kan bestræbe os på at efterleve.

# data[].attributes.attachment_caption
Et Google-billede af, hvordan det måske har set ud da Jesus holdte sin berømte tale på Bjerget omkring år 30.

# data[].attributes.body
I Matthæusevangeliet befinder den berømte Bjergprædiken sig, en prædiken (eller tale i følge Corbach) holdt af Jesus, den skriftkloge og healende jøde fra Galilæa. Bjergprædiken har en helt central plads i Det Nye testamente og kristendommens historie. Bjergprædiken er en del af Jesu forkyndelse.

Jesus afholder talen til sine tilhørere stående på et bjerg. Talens berømte efterslæb er blevet til, fordi det er i denne tale, at Jesus prædiker om nogle af de mest berømte udtalelser fra hans side. Mattæus har sammenfattet og nedskrevet disse centrale udsagn. Jesus har altid forkyndet og beskæftiget sig med loven, men i bjergprædiken bliver denne del af Jesu forkyndelse, altså af Guds herredømmes frembrud, yderligere intensiveret.

Jeg vil i dette abstrakt forsøge at fremhæve og med mine egne ord kortfattet forklare de mest centrale steder i Bjergprædiken, med udgangspunkt i perspektivet fra Corbach i baghovedet.