# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miksi Aleksis Kivi on tärkeä? Elämäkerta Mitä Aleksis Kivi kirjoitti? Aleksis Kiven mukaan nimettyä Tehtäviä

Aleksis Kiveä kutsutaan Suomen kansalliskirjailijaksi ja suomenkielisen kaunokirjallisuuden isäksi. Kivi osoitti, että suomen kielellä voi kirjoittaa korkeatasoista kirjallisuutta. Siksi hän kuuluu Suomen kulttuurihistorian merkkihenkilöihin.

Valtiolliset olot ja kielet 1800-luvulla

Suomi oli vuosisatojen ajan osa Ruotsia. Ruotsin vallan aikana ruotsin kielestä tuli hallinnon ja virkamiesten kieli. Koulusivistys kuului vain niille, jotka osasivat ruotsia. Suurin osa kansasta puhui kuitenkin suomea.

Vuonna 1809 Suomesta tuli Venäjän keisarin hallitsema autonominen suuriruhtinaskunta. Suomalaiset saivat laajat oikeudet päättää maan sisäisistä asioista, mutta perimmäinen päätösvalta asioihin oli Venäjän tsaarilla.

Kiven aikana useat ajattelivat, että suomi ei kelpaa koulutuksen kieleksi eikä suomeksi voi kirjoittaa kaunokirjallisuutta. Mikael Agricolan Uuden testamentin suomennos oli valmistunut vuonna 1548. Lukutaito oli kuitenkin harvinainen kansan keskuudessa, vaikka papit ja lukkarit opettivatkin kansaa lukemaan.

Aleksis Kiven aikana kielikysymyksistä keskusteltiin ja kirjoitettiin kiivaasti. Puhuttiin niin sanotusta kieliriidasta, jonka osapuolet olivat ruotsinkieliset eli svekomaanit ja suomenmieliset eli fennomaanit. Monet fennomaaneista kuuluivat sivistyneistöön eivätkä olleet suomenkielisiä, vaikka ajattelivat suomenmielisesti.

Aleksis Kivi ja suomenkielisen kirjallisuuden synty

1800-luvulla virisi halu parantaa suomen kielen ja samalla suomenkielisten ihmisten asemaa. Kun Kalevala julkaistiin vuonna 1835 monet huomasivat, että suomenkielistä runoutta oli ollut olemassa jo kauan, vaikkakin suullisessa muodossa.

1800-luvulla monet kannattivat suomen kielen aseman vahvistamista, mutta kaikki eivät pitäneet Aleksis Kiveä oikeana henkilönä tähän työhön. Jotkut pitivät suomen kieltä vielä liian kehittymättömänä kaunokirjalliseen ilmaisuun.

Kivellä oli sekä arvovaltaisia tukijoita että vastustajia. Ristiriitaisen suhtautumisen ymmärtää paremmin, kun muistaa, että Kiven aikana kieliasiat herättivät voimakkaita mielipiteitä.

Suomenkielisellä kirjallisuudella oli vain vähän lukijoita 1800-luvulla. Kivi olikin elinaikanaan melko tuntematon kirjailija eikä hänen teoksiaan juuri myyty. Joitakin Kiven näytelmiä palkittiin ja esitettiin kuitenkin jo hänen elinaikanaan.

Kivi teki arvokasta työtä, mutta joutui elämään pienillä ansioilla. Hän kuoli köyhänä ja sairaana vuonna 1872. Kivi oli kuollessaan 38-vuotias.

Suomenkielinen kirjallisuus syntyi ja kehittyi Kiven pioneerityön ansiosta. Muun muassa Juhani Aho ja Minna Canth aloittivat kirjailijoina 1880-luvulla. Suomalaisessa kulttuurielämässä alkoi kansallisromantiikan aika. Samassa yhteydessä Kiven teokset löydettiin ja niiden arvo tunnustettiin. Kivestä tuli monen taiteilijan innoittaja ja esikuva.

# data[].attributes.attachment_link.title
Miksi Aleksis Kivi on tärkeä? - Aleksis Kivi

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Kiveä kutsutaan Suomen kansalliskirjailijaksi ja suomenkielisen kaunokirjallisuuden isäksi. Kivi osoitti, että suomen kielellä voi kirjoittaa korkeatasoista kirjallisuutta. Siksi hän kuuluu Suomen kulttuurihistorian merkkihenkilöihin. Valtiolliset olot ja kielet 1800-luvulla Suomi oli vuosisatojen ajan osa Ruotsia. Ruotsin vallan aikana ruotsin kielestä tuli hallinnon ja virkamiesten kieli. Koulusivistys kuului vain niille, jotka osasivat ruotsia.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miksi Aleksis Kivi on tärkeä? Elämäkerta Mitä Aleksis Kivi kirjoitti? Aleksis Kiven mukaan nimettyä Tehtäviä

Aleksis Kiven tai hänen tuotantonsa mukaan on nimetty muun muassa katuja, teitä, palkintoja, urheilutapahtumia, olutta, viiniä, suklaata ja koruja.

Aleksis Kiven katu, Aleksis Kiven tie tai Kiventie löytyy usealta suomalaiselta paikkakunnalta. Muita suosittuja teiden nimiä ovat Impivaarantie, /-katu, /-kuja tai -raitti sekä Jukolanahde/ -katu/ -kuja tai -tie. Yhteensä Kiven tai hänen teostensa mukaan nimettyjä katuja, teitä ja kujia on useita satoja. Henkilön mukaan nimetyt tiet, esimerkiksi Eskontie tai Laurinkatu, eivät kuitenkaan ole varmuudella kaikki saaneet nimeään Kiven teosten mukaan.

Aleksis Kiven mukaan nimettyjä puistoja ja kouluja on useilla paikkakunnilla, muun muassa Helsingissä ja Nurmijärvellä. Myös kaupunginosia ja julkisia rakennuksia on nimetty Kiven mukaan. Esimerkiksi Tuusulan varuskuntatalot Hyrylässä ovat saaneet nimensä seitsemältä veljekseltä.

Jukolan viesti ja Impivaaran juoksu ovat Kiven mukaan nimettyjä urheilutapahtumia. Turussa on myös Impivaara-niminen uimahalli.

Uudellamaalla on Seitsemän veljeksen vaellusreitti, joka alkaa Helsingistä Aleksis Kiven patsaalta ja päättyy Hyvinkäälle. Nurmijärvellä reitti kulkee Aleksis Kiven maisemissa Vantaanjoen varrella.

Nurmijärven vaakunasta löytyvät Jukolan veljekset. Olof Eriksson suunnitteli vaakunan Harald Hellströmin alkuperäisehdotusta mukaillen.

On myös Venla-patsas, nuori Aleksis -palkinto, Lea-palkinto sekä muita Kiven mukaan nimettyjä palkintoja, kuten Nurmijärvellä jaettava kulttuuripalkinto Konstiniekka. Konstiniekka on Aleksis Kiven käyttämä taiteilijaa tarkoittava sana.

Myös kaupallisia tuotteita on nimetty Kiven mukaan. Arabia teki aikoinaan Seitsemän veljestä -astioita. Fazerin tuotantoon on vuosien aikana kuulunut muutamia Aleksis Kiveen liittyviä makeisia. Seitsemän veljestä -karamelleja on ollut tuotannossa 1910-luvulla kaksi erilaista sarjaa. Vuonna 1953 tuotannossa oli Aleksis Kivi -suklaamitali, jonka suunnitteli Gitti Heikel.

Vuonna 2000 julkaistiin Aleksis Kivi -aiheinen hopeinen juhlaraha. "Minä elän" -juhlarahan suunnitteli kuvanveistäjä Erja Tielinen.

Aleksis Kivi -aiheisia postimerkkejäkin on julkaistu useita. Kuvia postimerkeistä löytyy Postimuseon sivuilta.

# data[].attributes.attachment_link.title
Aleksis Kiven mukaan nimettyä - Aleksis Kivi

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Kiven tai hänen tuotantonsa mukaan on nimetty muun muassa katuja, teitä, palkintoja, urheilutapahtumia, olutta, viiniä, suklaata ja koruja. Aleksis Kiven katu, Aleksis Kiven tie tai Kiventie löytyy usealta suomalaiselta paikkakunnalta. Muita suosittuja teiden nimiä ovat Impivaarantie, /-katu, /-kuja tai -raitti sekä Jukolanahde/ -katu/ -kuja tai -tie.

# data[].attributes.body
välilehti: viimeiset vuodet

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lapsuus

Aleksis Stenvall syntyi 10.10.1834 Nurmijärvellä Palojoen kylässä. 1860-luvulla hän otti käyttöön taiteilijanimen A. Kivi.

Aleksiksen äiti Annastiina oli sepän tytär ja isä Erik oli ammatiltaan räätäli. He olivat kumpikin lukutaitoisia, mikä oli tuohon aikaan etenkin naisten kohdalla harvinaista. Nuorena Helsingissä asunut Erik-isä puhui suomen lisäksi ruotsia ja tunsi lakiasioita. Siksi hän pystyi auttamaan muita kyläläisiä virallisten asioiden hoidossa.

Aleksiksella oli kolme isoveljeä ja pikkusisko Agnes, joka kuoli 13-vuotiaana. Veljet Juhani, Emmanuel ja Albert joutuivat opettelemaan räätälintöitä jo nuorina toisin kuin Aleksis, joka oli taitava metsästäjä. Tämän vuoksi isä kai antoi pojan käyttää niin paljon aikaansa metsissä kuljeskeluun. Kotiin tuodut saaliseläimet päätyivät ruokapöytään. Kiven myöhemmissä kirjoituksissa näkyy, että hän tunsi suomalaisen luonnon syvällisesti.

Lapset eivät yleensä väittäneet vanhempiensa tahtoa vastaan. Aleksiksen kerrotaan kuitenkin sanoneen isälleen, joka kehotti tarttumaan ompelutyöhön: "Em mä ruve neulomaan. Alperttikin, iso mies, saa pöydän nurkalla keikkua, vaikka kelpaisi paremmin sepäksi tai kuokkamieheksi".

Aleksiksen töihin kuului lehmien paimentaminen. Hän vei karjan aamulla laiduntamaan kylää ympäröiviin metsiin ja toi sen illalla takaisin kotiin. Paimen vahti, että lehmät pysyivät turvassa ja söivät oikeasta paikasta. Nuoret paimenet kulkivat metsissä usein yhdessä, sillä näin heillä oli toisistaan seuraa ja turvaa.

Kotiseutu

Kiven lapsuudessa Palojoki oli ajan mittapuun mukaan suuri ja vilkas maalaiskylä, jossa asui 200-300 henkilöä. Suurin osa kylän asukkaista sai elantonsa maanviljelystöistä. Seppä, räätäli ja suutari olivat käsityöläisiä ja tulivat arvojärjestyksessä heti maatilojen omistajien eli talollisten jälkeen. Kylässä asui myös joukko maatalouden työväkeä ja mökkiläisiä.

Maantie toi Palojoelle kaikenlaisia kulkijoita ja heidän mukanaan kulkivat myös uutiset ja tarinat iltojen huviksi. Aleksiksen kerrotaan kuunnelleen jutunkertojia mielellään. Parhaat tarinat kertoi isoisä Anders Stenvall, joka oli nuorena seilannut maailman meriä. Jotkin tarinat siirtyivät myöhemmin osaksi Aleksiksen kirjoja. Esimerkiksi romaanissa Seitsemän veljestä pojat kertovat toisilleen paljon paikalliseen kansanperinteeseen kuuluvia juttuja.

Nuoren Aleksiksen rakkaimpiin leikkipaikkoihin kuului kodin vierestä nouseva jyrkkä ja kallioinen mäki, jonka hän nimesi Raamatun kertomusten mukaan Taaborinvuoreksi. Se nimi paikalla on vielä nykyäänkin.

Taaborinvuorella lapset leikkivät esimerkiksi kirkonmenoja. Leikkikirkko rakennettiin kivistä ja virsikirjat tehtiin tuohesta. Leikin parhaat roolit olivat papilla ja lukkarilla, muut saivat olla kirkkokansaa ja veisata virsiä. Aleksis oli usein pappina, sillä hän keksi parhaat saarnat. Niissä yhdistyivät oikeassa kirkossa kuullut asiat ja lasten oma maailma. Taaborinvuorella oli myös kylän yhteinen keinu, huissa.

Kiven lapsuus Nurmijärven Palojoella oli onnellista aikaa. Hän leikki, kulki paljon luonnossa ja kuunteli aikuisten kertomia tarinoita. Myöhemmin Kivi käytti kotikylänsä rakkaista maisemista saamiaan vaikutteita teostensa maailmassa.

Kiertokoulussa

Aleksis aloitti koulunsa kiertokoulussa, joka oli nimensä mukaisesti kiertävä koulu. Opettaja eli koulumestari asettui muutamaksi viikoksi jonkin isomman maalaistalon tupaan opettamaan kylän lapsia ja lähti sitten seuraavaan kylään.

Koulussa opetettiin pääasiassa lukemista, uskontoa ja virrenveisuuta. Koulua pidettiin yhdessä paikassa 17-30 päivää. Vain harva oppi siinä ajassa lukemaan, mutta koulua sai jatkaa kun opettaja seuraavan kerran tuli kylään.

Suurin osa maalaislapsista ei käynyt muita kouluja. Riittämätön kielitaito ja varallisuuden puute olivat monille isoja esteitä. Monen mielestä koulunkäynti oli turhaa hienostelua. Maataloustöissä tai käsityöläisammateissa ei kirjaviisautta tarvittu.

Aleksiksen lapsuudessa Nurmijärven koulumestarina toimi Malakias Costiander. Aleksis kävi ensimmäisen kerran Costianderin koulua 6-vuotiaana. Seuraavan kerran hän oli koulussa 11-vuotiaana. Silloin hän oli jo parhaimpien lukijoiden joukossa.

Kouluissa oli kova kuri ja myös keppiä ja vitsaa käytettiin kurinpitoon. Nurmijärven koulumestarikin rankaisi metelöiviä lapsia joskus paukauttamalla näiden päät yhteen niin, että kuului moksahdus. Oppilaita ei turhaan kannustettu, vaan opettaja saattoi kirjoittaa arviointiin: "tyhjä pää", "kauhea" tai "mökelö". Seitsemän veljeksen lukkarinkoulu sai epäilemättä väriä Aleksiksen omista koulumuistoista.

Kouluun Helsinkiin

Lahjakas Aleksis lähetettiin 12-vuotiaana kouluun Helsinkiin. Sieltä oli hankittava vuokra-asunto ja ruoka. Myös kouluvälineet ja opetus maksoivat. Äiti toivoi, että Aleksiksesta tulisi pappi, sillä se oli hienoin ammatti, jonka äiti tiesi.

Aluksi Aleksis meni Ukko Granbergin valmistavaan kouluun ja opiskeli ruotsin kieltä, sillä kaikki opinnot piti suorittaa ruotsiksi.

Aleksis oppi ruotsin kielen hyvin ja siirtyi seuraavana vuonna ala-alkeiskouluun ja sitä seuraavana vuonna yläalkeiskouluun.

Aleksis opiskeli yläalkeiskoulussa vuosina 1848-1852, mutta koulussa ei kuitenkaan ollut kovin helppoa. Suurin osa oppilaista oli kaupunkilaispoikia, joilla oli enemmän rahaa ja ruokaa sekä paremmat vaatteet kuin Aleksiksella. He kutsuivat Aleksista nimellä "Finnkuleks" (suomalaisnulikka). Koulutyön ohella Aleksis kirjoitti runoja. Loma-ajat Aleksis vietti kotona Nurmijärvellä, missä hän nautti metsästysretkistä ja rauhallisesta elämänmenosta.

Vähitellen Aleksiksella tuli koulua kohtaan niin suuri kammo, ettei hän halunnut enää mennä sinne. Aleksis jatkoi kirjallisia töitään ja opiskeli kouluaineita yksityisesti.

Aleksis kirjoitti 1850-luvulla runoja ja näytelmiä sekä ruotsiksi että suomeksi. Eräs opettaja luki hänen kirjoittamansa ruotsinkielisen näytelmätekstin ja piti sitä hyvänä. Hän antoi Aleksikselle 30 ruplaa rahaa ja kehotti kirjoittamaan suomeksi.

Aleksis pääsi ylioppilaaksi 23-vuotiaana vuonna 1857.

Yliopisto-opintoja ja kirjoitustöitä

Aleksis kirjoittautui Helsingin yliopistoon vuonna 1859. Hän ei enää suunnitellut ryhtyvänsä papiksi, vaan haaveili kirjailijan ammatista. Hän opiskeli historiallis-kielitieteellisellä osastolla ja kuunteli luentoja muun muassa Shakespearen draamoista ja Kalevalasta.

1850-luvulla oli voimassa sensuuriasetus, jonka mukaan suomeksi sai julkaista vain uskonnollista ja taloutta edistävää kirjallisuutta. Kun asetus purettiin vuonna 1860, julkaistiin Kiven ensimmäiset runot "Unelma" ja "Kaunisnummella".

Aleksiksen opinnot etenivät hitaasti. Rahaa oli vähän ja kirjoitustyöt täyttivät mielen. Hän alkoi kuitenkin saada kirjoituksistaan myös kiitosta. Eriika-novelli sai vuonna 1859 yliopiston historiallis-kielitieteellisen osaston 25 ruplan kehotuspalkinnon, ja Kullervo-näytelmä seuraavana vuonna Suomen Kirjallisuuden Seuran 150 hopearuplan palkinnon.

Eriika-novellin saama kehotuspalkinto 25 ruplaa vastaa nykyrahaksi muutettuna noin 400 euroa. Kullervo-näytelmän saama 150 hopearuplaa on nykyrahassa noin 2 500 euroa. Laskuissa on käytetty apuna Suomen pankin Rahamuseon rahanarvolaskuria. Suomen markka tuli ruplien rinnalle vuonna 1860, jolloin yksi rupla vastasi neljää markkaa.

Vuonna 1863 Kivi muutti Siuntioon ja asui vuosia mamselli Charlotta Lönnqvistin omistamassa Fanjunkarsin torpassa.

Kivi kirjoitti Siuntiossa runoja, näytelmiä sekä Seitsemän veljestä -romaania.

Vuonna 1865 Kivi lopetti yliopisto-opinnot kokonaan. Samana vuonna näytelmä Nummisuutarit sai 2 500 markan (nykyrahassa noin 8 500 euroa) valtionpalkinnon. Kivi jatkoi Seitsemän veljeksen kirjoittamista uudella innolla. Kukaan ei ollut aikaisemmin kirjoittanut suomen kielellä kokonaista romaania.

Vuonna 1870 SKS julkaisi Seitsemän veljestä neljänä erillisenä vihkona. Teos sai murskaavan arvostelun. Kriitikoista kärkkäin oli August Ahlqvist. Hän oli suomen kielen ja kirjallisuuden professori, joka kirjoitti itsekin suomenkielisiä runoja. Hänen sanoillaan oli painoarvoa ja sen vuoksi nekään, jotka pitivät kirjasta, eivät ryhtyneet puolustamaan sitä. Teos vedettiin pois myynnistä ja julkaistiin yksiosaisena vasta 1873.

Kivestä ei tullut pappia eikä maisteria, mutta opiskelu oli antanut hänelle paljon hyödyllisiä tietoja ja taitoja. Monista opiskelutovereista ja opettajista oli tullut ystäviä ja tukijoita. Kaikki tämä kannusti ja auttoi Kiveä hänen haaveensa toteutumisessa. Lahjakkuutensa, mutta myös opiskelun ja kovan harjoittelun ansiosta Aleksis Stenvallista tuli ensimmäinen suomenkielinen ammattikirjailija Aleksis Kivi.

Viimeiset vuodet

Seitsemän veljeksen saama raju arvostelu mursi Aleksis Kiven terveyden lopullisesti. Hän masentui, käytti liikaa alkoholia ja heikkeni myös fyysisesti. Lopulta hän päätyi hoitoon Lapinlahden mielisairaalaan.

Käytössä olleet hoitomenetelmät olivat kehittymättömiä ja hyvin harva parani. Sairaalan ylilääkäri totesi, ettei Aleksiskaan tule sairaalassa terveemmäksi, joten häntä ei kannata pitää siellä ollenkaan. Aleksiksen veli Albert Stenvall lupasi ottaa sairaan veljensä luokseen asumaan.

Maaliskuussa 1872 Kivi muutti Tuusulanjärven rannalle veljensä Albertin mökkiin. Kotikunta Nurmijärvi maksoi Albertille korvausta sairaan veljen hoidosta neljä tynnyriä rukiita (eli kaikkiaan noin 660 litraa viljaa) ensimmäiseltä vuodelta.

Tuusulassa Kivi ei enää jaksanut kirjoittaa. Joulun alla hän sairastui kuumetautiin ja kuoli uudenvuoden aattona vuonna 1872 ollessaan 38-vuotias.

Aleksis Kivi ei mennyt koskaan naimisiin, eikä hänellä ollut omaa perhettä.

Kivi haudattiin Tuusulan hautausmaalle. Kirjailijan muistoksi hautausmaalle hankittiin muistomerkki kansalaiskeräyksellä vuonna 1877.

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Stenvall syntyi 10.10.1834 Nurmijärvellä Palojoen kylässä. 1860-luvulla hän otti käyttöön taiteilijanimen A. Kivi. Aleksiksen äiti Annastiina oli sepän tytär ja isä Erik oli ammatiltaan räätäli. He olivat kumpikin lukutaitoisia, mikä oli tuohon aikaan etenkin naisten kohdalla harvinaista. Nuorena Helsingissä asunut Erik-isä puhui suomen lisäksi ruotsia ja tunsi lakiasioita.

# data[].attributes.body
välilehti: Seitsemän veljestä

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aleksis Kiven kirjoittama Seitsemän veljestä oli ensimmäinen merkittävä suomen kielellä kirjoitettu romaani. Kivi kirjoitti myös näytelmiä, runoja ja kertomuksia. Näytelmistä tunnetuimpia ovat Kullervo ja Nummisuutarit.

Kaikkia Kiven tekstejä ei julkaistu hänen elinaikanaan, sillä suomenkielisen kirjallisuuden kustantajia ja lukijoita oli vähän. Jotkut Kiven käsikirjoitukset ovat kadonneet. Esimerkiksi Aino-näytelmästä tiedetään vain, että se sai ylioppilaiden näytelmäkilpailussa 25 ruplan palkinnon.

Kiven teksteissä on sekä romanttisia että realistisia piirteitä. Useimmat runot ja esimerkiksi Lea-näytelmä ovat ihannoivia ja edustavat romantiikkaa. Monissa näytelmissään ja Seitsemässä veljeksessä Kivi kuvaa elämää ja ihmisiä varsin totuudenmukaisesti ja kaunistelematta eli realistisesti ja yhdistää kerrontaan huumoria.

Kiven teokset

Vuosiluku on julkaisuvuosi. Kivi kuoli 1872, joten monet teoksista on julkaistu vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.

Romaanit

Näytelmät

Kullervo, 1864

Nummisuutarit, 1864

Kihlaus, 1866

Karkurit, 1867

Yö ja päivä, 1867

Lea, 1869

Margareta, 1871

Leo ja Liina, 1878

Alma, 1916

Canzio, 1916

Olviretki Schleusingenissä, 1916

Selman juonet, 1916

Kertomukset

Vuoripeikot, 1864

Koto ja kahleet, 1878

Eriika, 1922

Runot

Aleksis Kivi kirjoitti ensimmäisen runonsa noin 7-vuotiaana.

"Minä neljäs veljistä,
synnyin juur köyhäll' vuodella.
Isäni suuttui ja muotokin muuttui,
sanoi: Poikia tulee kuin nallikkoi,
Jumal noit' nyt hallikkoon"

-Aleksis Kivien ensimmäinen runo.

Kiven tuotantoon kuuluu yksi, Kanervala-niminen, runokokoelma. Kiven runoja julkaistiin myös Kirjallisessa Kuukausilehdessä.

1860-luvulla suomenkielisiä runoja kirjoittivat myös August Ahlqvist (kirjailijanimellä A. Oksanen) ja Julius Krohn. Ahlqvistin ja Krohnin runoihin suhtauduttiin myönteisemmin kuin Kiven teksteihin. Kiven runojen runomittaa ja loppusoinnuttomuutta sekä tapaa lyhentää sanoja pidettiin sopimattomana. August Ahlqvistin mielestä oli väärin, että Kiven runoissa "Uusmaan poikkinainen ja törkeä murre on nyt korotettu kirja-kieleksi".

Nykyisin Kiven runoissa arvostetaan erityisesti niiden ilmaisuvoimaa ja vahvaa tunnelmaa.

Runot elävät lauluina

Monet Kiven kirjoittamat runot on sävelletty ja ne ovat edelleen suosittuja lauluja.

Seitsemästä veljeksestä tuttu "Seitsemän miehen voima" on Toukolan poikien pilkkalaulu, jonka avulla he ärsyttivät Jukolan veljeksiä tappeluun. Timo lauloi "Laulun oravasta" veljilleen lohduksi, kun nämä olivat epäonnistuneet kosioretkellä Venlan luona ja tapelleet Toukolan poikien kanssa.

"Sydämeni laulu" on Eeron vaimon Annan kehtolaulu lapselleen. Annan laulu tuonen lehdosta on kaunis, mutta surumielinen. Vielä 1800-luvulla keskimäärin joka viides lapsi kuoli ensimmäisen ikävuoden aikana. Vanhemmat joutuivat siis jokaisen lapsen kohdalla varautumaan tämän menettämiseen. Kansanuskomuksen mukaan Tuonen herralle (kuolemalle) kannatti tarjoutua tai tarjota omaansa, kuten runossakin tehdään, sillä silloin kohtalo saattoi kävellä ohi.

Kiven näytelmä Lea tuli ensi-iltaan vuonna 1869. Se oli ensimmäinen ammattilaisvoimin tehty suomenkielinen teatteriesitys. Lean roolin esitti ruotsalainen Hedvig Charlotta Raa. Hän ei osannut suomea vaan opetteli roolinsa ulkoa.

Palkittu näytelmäkirjailija

Kiven aikana muun muassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja monet valtiollisessa elämässä toimivat henkilöt, esimerkiksi J. V. Snellman, halusivat tukea suomenkielisen kirjallisuuden kehitystä. Siksi järjestettiin kirjoituskilpailuja, joissa oli rahapalkinnot. Kivelle voitot olivat tärkeitä sekä kannustuksena että taloudellisesti.

Kivi palkittiin näytelmästään Kullervo 150 hopearuplalla (nykyrahassa noin 2 400 euroa) Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kilpailussa vuonna 1860. Runomuotoinen käsikirjoitus on kadonnut, mutta Kivi kirjoitti myöhemmin samasta aiheesta suorasanaisen näytelmän.

Nummisuutarit valmistui 1864. Näytelmä kertoo vilpittömän, mutta hieman yksinkertaisen Eskon kosiomatkasta. Kivi voitti Nummisuutareilla Venäjän tsaarin myöntämän Suomen kirjallisuuden ensimmäisen valtionpalkinnon arvoltaan 2500 markkaa (nykyrahassa noin 8 500 euroa). Kehuja tuli näytelmän kielestä ja huumorista.

Suomalaisen Teatterin synty

Suomalaisen teatterin perustaja ja johtaja Kaarlo Bergbom kannusti Kiveä kirjoittamaan näytelmiä.

Suomalainen Teatteri aloitti toimintansa 1872. Ensimmäisen vuoden ohjelmistoon kuuluivat muun muassa Kiven näytelmät Kihlaus ja Margareta. Aleksis itse oli sairas eikä päässyt näkemään esityksiä. Tiettävästi hän ei ollut myöskään Lean ensimmäisessä esityksessä vuonna 1869. Nummisuutarit sai ensi-iltansa Suomalaisessa Teatterissa Aleksis Kiven kuoleman jälkeen vuonna 1875.

Suomalainen Teatteri on nykyään Suomen Kansallisteatteri ja se on sijainnut keskellä Helsinkiä vuodesta 1902. Teatterin edessä Rautatietorilla on Aleksis Kiven patsas.

Edelleen ajankohtainen

Kiven näytelmiä esitetään edelleen teattereissa eri puolilla Suomea. Kiven kieli ja vauhdikkaat juonenkäänteet ilahduttavat ihmisiä vielä tänä päivänäkin. Kiven lapsuuden leikkipaikalla Nurmijärven Taaborinvuorella esitetään kesäisin Kiven tuotantoa.

Kun Seitsemän veljestä julkaistiin vuonna 1870, sitä arvosteltiin ankarasti. Teoksen ansiot tunnustettiin vasta vuosia myöhemmin.

Aleksis Kivi kirjoitti tarinaa seitsemästä miehestä useita vuosia. Hän muokkasi käsikirjoituksen uusiksi ainakin kolme kertaa. Käsin mustekynällä tehty kirjoitustyö oli kova urakka kaikesta ajatustyöstä puhumattakaan.

Aluksi ankaraa kritiikkiä

Seitsemään veljekseen kohdistui erityisesti August Ahlqvistin toimesta ankaraa kritiikkiä, eikä juuri kukaan noussut puolustamaan teosta julkisesti. Ahlqvistin mielestä teoksen kieli oli karkeaa eikä tarinassa ollut juonesta tietoakaan.

Arvostelu oli osin ymmärrettävää, sillä kirjan veljekset eivät olleet ihanteiden mukaisia tai esikuviksi kelpaavia. He karkasivat lukkarin koulusta, tappelivat Toukolan poikien kanssa ja tappoivat kartanon isännän sonnit. Veljekset käyttivät myös kauheita haukkumasanoja kuten hunsvotti, rakkikoira, kalmukki ja koirankuonolainen.

Ei ihme, että professori Ahlqvist ja hänen hengenheimolaisensa haukkoivat henkeään. He pelkäsivät, että lukijat ottaisivat kirjan henkilöistä mallia.

Arvostelussaan Ahlqvist toivoi, ettei kukaan tarttuisi Seitsemään veljekseen. Teos otettiinkin pois myynnistä kolmeksi vuodeksi.

Suositut veljekset

Vähitellen Kiven teosten arvo alettiin ymmärtää laajemmin. Huomattiin, että niissä on paljon huumoria eikä nuorten miesten moraalissa nähty sinänsä mitään vikaa. Veljekset pyrkivät yleensä hyvään ja tunsivat aitoa katumusta epäonnistuttuaan siinä. Lopussa he kaikki palaavat metsästä sivistyksen pariin ja tulevat lukutaitoisiksi kansalaisiksi.

Seitsemästä veljeksestä on vuosien saatossa tullut rakastettu romaani. Siitä on tehty lukuisia versioita. On kuvitettuja ja lyhennettyjä versioita, isoja koruteoksia ja pieniä pahvikantisia pokkareita. Seitsemän veljest ä on käännetty ainakin 32 kielelle.

Nykyisin lapset ja nuoret tuntevat ehkä parhaiten Mauri Kunnaksen muokkaaman Seitsemän koiraveljestä -kuvakirjan.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mitä Aleksis Kivi kirjoitti? - Aleksis Kivi

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Kiven kirjoittama Seitsemän veljestä oli ensimmäinen merkittävä suomen kielellä kirjoitettu romaani. Kivi kirjoitti myös näytelmiä, runoja ja kertomuksia. Näytelmistä tunnetuimpia ovat Kullervo ja Nummisuutarit. Kaikkia Kiven tekstejä ei julkaistu hänen elinaikanaan, sillä suomenkielisen kirjallisuuden kustantajia ja lukijoita oli vähän. Jotkut Kiven käsikirjoitukset ovat kadonneet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Aleksis Kiven kirjoittama Seitsemän veljestä oli ensimmäinen merkittävä suomen kielellä kirjoitettu romaani. Kivi kirjoitti myös näytelmiä, runoja ja kertomuksia. Näytelmistä tunnetuimpia ovat Kullervo ja Nummisuutarit.

Kaikkia Kiven tekstejä ei julkaistu hänen elinaikanaan, sillä suomenkielisen kirjallisuuden kustantajia ja lukijoita oli vähän. Jotkut Kiven käsikirjoitukset ovat kadonneet. Esimerkiksi Aino-näytelmästä tiedetään vain, että se sai ylioppilaiden näytelmäkilpailussa 25 ruplan palkinnon.

Kiven teksteissä on sekä romanttisia että realistisia piirteitä. Useimmat runot ja esimerkiksi Lea-näytelmä ovat ihannoivia ja edustavat romantiikkaa. Monissa näytelmissään ja Seitsemässä veljeksessä Kivi kuvaa elämää ja ihmisiä varsin totuudenmukaisesti ja kaunistelematta eli realistisesti ja yhdistää kerrontaan huumoria.

Kiven teokset

Vuosiluku on julkaisuvuosi. Kivi kuoli 1872, joten monet teoksista on julkaistu vasta kirjailijan kuoleman jälkeen.

Romaanit

Näytelmät

Kullervo, 1864

Nummisuutarit, 1864

Kihlaus, 1866

Karkurit, 1867

Yö ja päivä, 1867

Lea, 1869

Margareta, 1871

Leo ja Liina, 1878

Alma, 1916

Canzio, 1916

Olviretki Schleusingenissä, 1916

Selman juonet, 1916

Kertomukset

Vuoripeikot, 1864

Koto ja kahleet, 1878

Eriika, 1922

Runot

Aleksis Kivi kirjoitti ensimmäisen runonsa noin 7-vuotiaana.

"Minä neljäs veljistä,
synnyin juur köyhäll' vuodella.
Isäni suuttui ja muotokin muuttui,
sanoi: Poikia tulee kuin nallikkoi,
Jumal noit' nyt hallikkoon"

-Aleksis Kivien ensimmäinen runo.

Kiven tuotantoon kuuluu yksi, Kanervala-niminen, runokokoelma. Kiven runoja julkaistiin myös Kirjallisessa Kuukausilehdessä.

1860-luvulla suomenkielisiä runoja kirjoittivat myös August Ahlqvist (kirjailijanimellä A. Oksanen) ja Julius Krohn. Ahlqvistin ja Krohnin runoihin suhtauduttiin myönteisemmin kuin Kiven teksteihin. Kiven runojen runomittaa ja loppusoinnuttomuutta sekä tapaa lyhentää sanoja pidettiin sopimattomana. August Ahlqvistin mielestä oli väärin, että Kiven runoissa "Uusmaan poikkinainen ja törkeä murre on nyt korotettu kirja-kieleksi".

Nykyisin Kiven runoissa arvostetaan erityisesti niiden ilmaisuvoimaa ja vahvaa tunnelmaa.

Runot elävät lauluina

Monet Kiven kirjoittamat runot on sävelletty ja ne ovat edelleen suosittuja lauluja.

Seitsemästä veljeksestä tuttu "Seitsemän miehen voima" on Toukolan poikien pilkkalaulu, jonka avulla he ärsyttivät Jukolan veljeksiä tappeluun. Timo lauloi "Laulun oravasta" veljilleen lohduksi, kun nämä olivat epäonnistuneet kosioretkellä Venlan luona ja tapelleet Toukolan poikien kanssa.

"Sydämeni laulu" on Eeron vaimon Annan kehtolaulu lapselleen. Annan laulu tuonen lehdosta on kaunis, mutta surumielinen. Vielä 1800-luvulla keskimäärin joka viides lapsi kuoli ensimmäisen ikävuoden aikana. Vanhemmat joutuivat siis jokaisen lapsen kohdalla varautumaan tämän menettämiseen. Kansanuskomuksen mukaan Tuonen herralle (kuolemalle) kannatti tarjoutua tai tarjota omaansa, kuten runossakin tehdään, sillä silloin kohtalo saattoi kävellä ohi.

Kiven näytelmä Lea tuli ensi-iltaan vuonna 1869. Se oli ensimmäinen ammattilaisvoimin tehty suomenkielinen teatteriesitys. Lean roolin esitti ruotsalainen Hedvig Charlotta Raa. Hän ei osannut suomea vaan opetteli roolinsa ulkoa.

Palkittu näytelmäkirjailija

Kiven aikana muun muassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja monet valtiollisessa elämässä toimivat henkilöt, esimerkiksi J. V. Snellman, halusivat tukea suomenkielisen kirjallisuuden kehitystä. Siksi järjestettiin kirjoituskilpailuja, joissa oli rahapalkinnot. Kivelle voitot olivat tärkeitä sekä kannustuksena että taloudellisesti.

Kivi palkittiin näytelmästään Kullervo 150 hopearuplalla (nykyrahassa noin 2 400 euroa) Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kilpailussa vuonna 1860. Runomuotoinen käsikirjoitus on kadonnut, mutta Kivi kirjoitti myöhemmin samasta aiheesta suorasanaisen näytelmän.

Nummisuutarit valmistui 1864. Näytelmä kertoo vilpittömän, mutta hieman yksinkertaisen Eskon kosiomatkasta. Kivi voitti Nummisuutareilla Venäjän tsaarin myöntämän Suomen kirjallisuuden ensimmäisen valtionpalkinnon arvoltaan 2500 markkaa (nykyrahassa noin 8 500 euroa). Kehuja tuli näytelmän kielestä ja huumorista.

Suomalaisen Teatterin synty

Suomalaisen teatterin perustaja ja johtaja Kaarlo Bergbom kannusti Kiveä kirjoittamaan näytelmiä.

Suomalainen Teatteri aloitti toimintansa 1872. Ensimmäisen vuoden ohjelmistoon kuuluivat muun muassa Kiven näytelmät Kihlaus ja Margareta. Aleksis itse oli sairas eikä päässyt näkemään esityksiä. Tiettävästi hän ei ollut myöskään Lean ensimmäisessä esityksessä vuonna 1869. Nummisuutarit sai ensi-iltansa Suomalaisessa Teatterissa Aleksis Kiven kuoleman jälkeen vuonna 1875.

Suomalainen Teatteri on nykyään Suomen Kansallisteatteri ja se on sijainnut keskellä Helsinkiä vuodesta 1902. Teatterin edessä Rautatietorilla on Aleksis Kiven patsas.

Edelleen ajankohtainen

Kiven näytelmiä esitetään edelleen teattereissa eri puolilla Suomea. Kiven kieli ja vauhdikkaat juonenkäänteet ilahduttavat ihmisiä vielä tänä päivänäkin. Kiven lapsuuden leikkipaikalla Nurmijärven Taaborinvuorella esitetään kesäisin Kiven tuotantoa.

Kun Seitsemän veljestä julkaistiin vuonna 1870, sitä arvosteltiin ankarasti. Teoksen ansiot tunnustettiin vasta vuosia myöhemmin.

Aleksis Kivi kirjoitti tarinaa seitsemästä miehestä useita vuosia. Hän muokkasi käsikirjoituksen uusiksi ainakin kolme kertaa. Käsin mustekynällä tehty kirjoitustyö oli kova urakka kaikesta ajatustyöstä puhumattakaan.

Aluksi ankaraa kritiikkiä

Seitsemään veljekseen kohdistui erityisesti August Ahlqvistin toimesta ankaraa kritiikkiä, eikä juuri kukaan noussut puolustamaan teosta julkisesti. Ahlqvistin mielestä teoksen kieli oli karkeaa eikä tarinassa ollut juonesta tietoakaan.

Arvostelu oli osin ymmärrettävää, sillä kirjan veljekset eivät olleet ihanteiden mukaisia tai esikuviksi kelpaavia. He karkasivat lukkarin koulusta, tappelivat Toukolan poikien kanssa ja tappoivat kartanon isännän sonnit. Veljekset käyttivät myös kauheita haukkumasanoja kuten hunsvotti, rakkikoira, kalmukki ja koirankuonolainen.

Ei ihme, että professori Ahlqvist ja hänen hengenheimolaisensa haukkoivat henkeään. He pelkäsivät, että lukijat ottaisivat kirjan henkilöistä mallia.

Arvostelussaan Ahlqvist toivoi, ettei kukaan tarttuisi Seitsemään veljekseen. Teos otettiinkin pois myynnistä kolmeksi vuodeksi.

Suositut veljekset

Vähitellen Kiven teosten arvo alettiin ymmärtää laajemmin. Huomattiin, että niissä on paljon huumoria eikä nuorten miesten moraalissa nähty sinänsä mitään vikaa. Veljekset pyrkivät yleensä hyvään ja tunsivat aitoa katumusta epäonnistuttuaan siinä. Lopussa he kaikki palaavat metsästä sivistyksen pariin ja tulevat lukutaitoisiksi kansalaisiksi.

Seitsemästä veljeksestä on vuosien saatossa tullut rakastettu romaani. Siitä on tehty lukuisia versioita. On kuvitettuja ja lyhennettyjä versioita, isoja koruteoksia ja pieniä pahvikantisia pokkareita. Seitsemän veljest ä on käännetty ainakin 32 kielelle.

Nykyisin lapset ja nuoret tuntevat ehkä parhaiten Mauri Kunnaksen muokkaaman Seitsemän koiraveljestä -kuvakirjan.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mitä Aleksis Kivi kirjoitti? - Aleksis Kivi

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Kiven kirjoittama Seitsemän veljestä oli ensimmäinen merkittävä suomen kielellä kirjoitettu romaani. Kivi kirjoitti myös näytelmiä, runoja ja kertomuksia. Näytelmistä tunnetuimpia ovat Kullervo ja Nummisuutarit. Kaikkia Kiven tekstejä ei julkaistu hänen elinaikanaan, sillä suomenkielisen kirjallisuuden kustantajia ja lukijoita oli vähän. Jotkut Kiven käsikirjoitukset ovat kadonneet.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ

Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872)
Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10.

Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan.

Aleksis Kiven elämä

Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä. Hänen isänsä on köyhä räätäli. Hän on lapsena iloinen ja älykäs poika, joka rakastaa metsää ja luontoa. Hän lukee lapsena aapista ja kirjoittaa runoja ja pieniä kertomuksia.

Hän on lahjakas oppilas koulussa. Perhe on köyhä, eikä hän voi opiskella niin paljon kuin haluaa. Tämän vuoksi hän pääsee ylioppilaaksi vasta 23-vuotiaana. Tämän jälkeen hän opiskelee vähän aikaa Helsingin yliopistossa muun muassa historiaa, mutta lopettaa opinnot kesken. Hän haluaa olla kirjailija.

Suomalainen kulttuuri on 1800-luvun lopulla hyvin nuori. Tärkeät kirjailijat kirjoittavat ruotsin kielellä. Aleksis Kivi kirjoittaa taidetekstiä suomen kielellä, mikä on melko uusi asia. Aleksis Kivi on ensimmäinen suomalainen kirjailija, joka kirjoittaa hyvin rikasta ja monipuolista suomen kieltä.Seitsemän veljestä on myös kirja, jossa Aleksis Kivi kertoo melko realistisesti suomalaisista ihmisistä. Aleksis Kiven kirjoja ihmiset eivät paljon arvosta 1800-luvulla.

Aleksis Kivi kirjoittaa monta näytelmää, romaania ja runoja. Pääteos Seitsemän veljestä on valmis vuonna 1870. Kriitikko arvostelee kirjaa ja sanoo, että se on väkivaltainen, epäkristillinen ja primitiivinen.

Seitsemän veljestä kertoo siitä, kun suomalaisten on pakko oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Veljet eivät halua oppia. He pakenevat metsään, elävät siellä kymmenen vuotta ja palaavat takaisin. Lopulta he päättävät oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Kirja kertoo siitä, kuinka vaikeaa suomalaisten on 1800-luvulla ymmärtää, että lukutaito, kristinusko ja sivistys ovat tärkeitä asioita.

Aleksis Kivi saa hermoromahduksen, kun kritiikki ei ymmärrä kirjaa. Hän joutuu mielisairaalaan. Hän sairastaa skitsofreniaa ja on hyvin masentunut. Loppuelämän hän elää hyvin köyhänä ja sairaana veljen perheen kanssa pienessä mökissä. Hän kuolee 31.12.1872. Silloin hän on vasta 38-vuotias. Kun hän kuolee, hän sanoo viimeiset sanat: "Minä elän". Toivottavasti nämä sanat tarkoittavat, että hän uskoo, että hänen kirjansa elävät, vaikka hän itse kuolee.

Seitsemän veljestä on käännetty monelle eri kielelle. Kirjan voi lukea myös selkokielellä. Aleksis Kivi -nimisiä katuja on Suomessa paljon. Monet Kivi- patsaat kertovat myös siitä, että Aleksis Kivi on nykyään suomalaisille hyvin tärkeä kirjailija.

Aleksis Kivi kirjoitti muun muassa seuraavat kirjat:

Kullervo - tragedia, v. 1860
Nummisuutarit - kansankomedia 1865
Kanervala - runoja 1866
Kihlaus - kansankomedia 1868
Seitsemän veljestä - romaani 1870
Lea - raamatullinen näytelmä 1871

Lisätietoa : http://www.koulukanava.fi/aidinkieli/kirjallisuus/aleksis/http://koti.welho.com/rnikula/aleksiskivi.htm

Otteita Seitsemän veljestä -romaanista hyperteksinä:
http://www.nurmijarvi.fi/aleksis/kivi.htm

# data[].attributes.attachment_link.description
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872) Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10. Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan. Aleksis Kiven elämä Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä.

# data[].attributes.body
Mistä voi nähdä, että Aleksis Kivi on tärkeä suomalaisille?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ

Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872)
Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10.

Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan.

Aleksis Kiven elämä

Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä. Hänen isänsä on köyhä räätäli. Hän on lapsena iloinen ja älykäs poika, joka rakastaa metsää ja luontoa. Hän lukee lapsena aapista ja kirjoittaa runoja ja pieniä kertomuksia.

Hän on lahjakas oppilas koulussa. Perhe on köyhä, eikä hän voi opiskella niin paljon kuin haluaa. Tämän vuoksi hän pääsee ylioppilaaksi vasta 23-vuotiaana. Tämän jälkeen hän opiskelee vähän aikaa Helsingin yliopistossa muun muassa historiaa, mutta lopettaa opinnot kesken. Hän haluaa olla kirjailija.

Suomalainen kulttuuri on 1800-luvun lopulla hyvin nuori. Tärkeät kirjailijat kirjoittavat ruotsin kielellä. Aleksis Kivi kirjoittaa taidetekstiä suomen kielellä, mikä on melko uusi asia. Aleksis Kivi on ensimmäinen suomalainen kirjailija, joka kirjoittaa hyvin rikasta ja monipuolista suomen kieltä.Seitsemän veljestä on myös kirja, jossa Aleksis Kivi kertoo melko realistisesti suomalaisista ihmisistä. Aleksis Kiven kirjoja ihmiset eivät paljon arvosta 1800-luvulla.

Aleksis Kivi kirjoittaa monta näytelmää, romaania ja runoja. Pääteos Seitsemän veljestä on valmis vuonna 1870. Kriitikko arvostelee kirjaa ja sanoo, että se on väkivaltainen, epäkristillinen ja primitiivinen.

Seitsemän veljestä kertoo siitä, kun suomalaisten on pakko oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Veljet eivät halua oppia. He pakenevat metsään, elävät siellä kymmenen vuotta ja palaavat takaisin. Lopulta he päättävät oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Kirja kertoo siitä, kuinka vaikeaa suomalaisten on 1800-luvulla ymmärtää, että lukutaito, kristinusko ja sivistys ovat tärkeitä asioita.

Aleksis Kivi saa hermoromahduksen, kun kritiikki ei ymmärrä kirjaa. Hän joutuu mielisairaalaan. Hän sairastaa skitsofreniaa ja on hyvin masentunut. Loppuelämän hän elää hyvin köyhänä ja sairaana veljen perheen kanssa pienessä mökissä. Hän kuolee 31.12.1872. Silloin hän on vasta 38-vuotias. Kun hän kuolee, hän sanoo viimeiset sanat: "Minä elän". Toivottavasti nämä sanat tarkoittavat, että hän uskoo, että hänen kirjansa elävät, vaikka hän itse kuolee.

Seitsemän veljestä on käännetty monelle eri kielelle. Kirjan voi lukea myös selkokielellä. Aleksis Kivi -nimisiä katuja on Suomessa paljon. Monet Kivi- patsaat kertovat myös siitä, että Aleksis Kivi on nykyään suomalaisille hyvin tärkeä kirjailija.

Aleksis Kivi kirjoitti muun muassa seuraavat kirjat:

Kullervo - tragedia, v. 1860
Nummisuutarit - kansankomedia 1865
Kanervala - runoja 1866
Kihlaus - kansankomedia 1868
Seitsemän veljestä - romaani 1870
Lea - raamatullinen näytelmä 1871

Lisätietoa : http://www.koulukanava.fi/aidinkieli/kirjallisuus/aleksis/http://koti.welho.com/rnikula/aleksiskivi.htm

Otteita Seitsemän veljestä -romaanista hyperteksinä:
http://www.nurmijarvi.fi/aleksis/kivi.htm

# data[].attributes.attachment_link.description
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872) Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10. Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan. Aleksis Kiven elämä Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä.

# data[].attributes.body
Miksi Aleksis Kiven elämän viimeiset vuodet olivat huonoa aikaa?

Missä Kivi eli elämänsä viimeiset vuodet?

Missä ja milloin Aleksis Kivi kuoli?

# data[].attributes.body
Milloin romaani ilmestyi?

Mistä Seitsemän veljestä kertoo?

Mitä lukijat ajattelivat romaanista 1870-luvulla?

Miksi Seitsemän veljestä on tärkeä teos?

# data[].attributes.body
Mitä teoksia Aleksis Kivi kirjoitti? Mihin kirjallisuudenlajiin ne kuuluvat (proosa, draama eli näytelmäkirjallisuus, lyriikka eli runous)?

Mikä on Kiven tärkein teos?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ

Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872)
Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10.

Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan.

Aleksis Kiven elämä

Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä. Hänen isänsä on köyhä räätäli. Hän on lapsena iloinen ja älykäs poika, joka rakastaa metsää ja luontoa. Hän lukee lapsena aapista ja kirjoittaa runoja ja pieniä kertomuksia.

Hän on lahjakas oppilas koulussa. Perhe on köyhä, eikä hän voi opiskella niin paljon kuin haluaa. Tämän vuoksi hän pääsee ylioppilaaksi vasta 23-vuotiaana. Tämän jälkeen hän opiskelee vähän aikaa Helsingin yliopistossa muun muassa historiaa, mutta lopettaa opinnot kesken. Hän haluaa olla kirjailija.

Suomalainen kulttuuri on 1800-luvun lopulla hyvin nuori. Tärkeät kirjailijat kirjoittavat ruotsin kielellä. Aleksis Kivi kirjoittaa taidetekstiä suomen kielellä, mikä on melko uusi asia. Aleksis Kivi on ensimmäinen suomalainen kirjailija, joka kirjoittaa hyvin rikasta ja monipuolista suomen kieltä.Seitsemän veljestä on myös kirja, jossa Aleksis Kivi kertoo melko realistisesti suomalaisista ihmisistä. Aleksis Kiven kirjoja ihmiset eivät paljon arvosta 1800-luvulla.

Aleksis Kivi kirjoittaa monta näytelmää, romaania ja runoja. Pääteos Seitsemän veljestä on valmis vuonna 1870. Kriitikko arvostelee kirjaa ja sanoo, että se on väkivaltainen, epäkristillinen ja primitiivinen.

Seitsemän veljestä kertoo siitä, kun suomalaisten on pakko oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Veljet eivät halua oppia. He pakenevat metsään, elävät siellä kymmenen vuotta ja palaavat takaisin. Lopulta he päättävät oppia lukemaan ja kirjoittamaan. Kirja kertoo siitä, kuinka vaikeaa suomalaisten on 1800-luvulla ymmärtää, että lukutaito, kristinusko ja sivistys ovat tärkeitä asioita.

Aleksis Kivi saa hermoromahduksen, kun kritiikki ei ymmärrä kirjaa. Hän joutuu mielisairaalaan. Hän sairastaa skitsofreniaa ja on hyvin masentunut. Loppuelämän hän elää hyvin köyhänä ja sairaana veljen perheen kanssa pienessä mökissä. Hän kuolee 31.12.1872. Silloin hän on vasta 38-vuotias. Kun hän kuolee, hän sanoo viimeiset sanat: "Minä elän". Toivottavasti nämä sanat tarkoittavat, että hän uskoo, että hänen kirjansa elävät, vaikka hän itse kuolee.

Seitsemän veljestä on käännetty monelle eri kielelle. Kirjan voi lukea myös selkokielellä. Aleksis Kivi -nimisiä katuja on Suomessa paljon. Monet Kivi- patsaat kertovat myös siitä, että Aleksis Kivi on nykyään suomalaisille hyvin tärkeä kirjailija.

Aleksis Kivi kirjoitti muun muassa seuraavat kirjat:

Kullervo - tragedia, v. 1860
Nummisuutarit - kansankomedia 1865
Kanervala - runoja 1866
Kihlaus - kansankomedia 1868
Seitsemän veljestä - romaani 1870
Lea - raamatullinen näytelmä 1871

Lisätietoa : http://www.koulukanava.fi/aidinkieli/kirjallisuus/aleksis/http://koti.welho.com/rnikula/aleksiskivi.htm

Otteita Seitsemän veljestä -romaanista hyperteksinä:
http://www.nurmijarvi.fi/aleksis/kivi.htm

# data[].attributes.attachment_link.description
ALEKSIS KIVEN PÄIVÄ Aleksis Kivi (10.10.1834 - 31.12.1872) Aleksis Kiven päivä ja Suomalaisen kirjallisuuden päivä 10.10. Aleksis Kivi on Suomen kansalliskirjailija. Hänen kirjansa "Seitsemän veljestä" on suomalaisen kirjallisuuden perusta. Muut ihmiset eivät ymmärrä Aleksis Kiven kirjoja 1800-luvulla. Hän elää hyvin köyhää elämää ja sairastuu lopulta skitsofreniaan. Aleksis Kiven elämä Aleksis Kivi syntyy Nurmijärvellä.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Lapsuus

Aleksis Stenvall syntyi 10.10.1834 Nurmijärvellä Palojoen kylässä. 1860-luvulla hän otti käyttöön taiteilijanimen A. Kivi.

Aleksiksen äiti Annastiina oli sepän tytär ja isä Erik oli ammatiltaan räätäli. He olivat kumpikin lukutaitoisia, mikä oli tuohon aikaan etenkin naisten kohdalla harvinaista. Nuorena Helsingissä asunut Erik-isä puhui suomen lisäksi ruotsia ja tunsi lakiasioita. Siksi hän pystyi auttamaan muita kyläläisiä virallisten asioiden hoidossa.

Aleksiksella oli kolme isoveljeä ja pikkusisko Agnes, joka kuoli 13-vuotiaana. Veljet Juhani, Emmanuel ja Albert joutuivat opettelemaan räätälintöitä jo nuorina toisin kuin Aleksis, joka oli taitava metsästäjä. Tämän vuoksi isä kai antoi pojan käyttää niin paljon aikaansa metsissä kuljeskeluun. Kotiin tuodut saaliseläimet päätyivät ruokapöytään. Kiven myöhemmissä kirjoituksissa näkyy, että hän tunsi suomalaisen luonnon syvällisesti.

Lapset eivät yleensä väittäneet vanhempiensa tahtoa vastaan. Aleksiksen kerrotaan kuitenkin sanoneen isälleen, joka kehotti tarttumaan ompelutyöhön: "Em mä ruve neulomaan. Alperttikin, iso mies, saa pöydän nurkalla keikkua, vaikka kelpaisi paremmin sepäksi tai kuokkamieheksi".

Aleksiksen töihin kuului lehmien paimentaminen. Hän vei karjan aamulla laiduntamaan kylää ympäröiviin metsiin ja toi sen illalla takaisin kotiin. Paimen vahti, että lehmät pysyivät turvassa ja söivät oikeasta paikasta. Nuoret paimenet kulkivat metsissä usein yhdessä, sillä näin heillä oli toisistaan seuraa ja turvaa.

Kotiseutu

Kiven lapsuudessa Palojoki oli ajan mittapuun mukaan suuri ja vilkas maalaiskylä, jossa asui 200-300 henkilöä. Suurin osa kylän asukkaista sai elantonsa maanviljelystöistä. Seppä, räätäli ja suutari olivat käsityöläisiä ja tulivat arvojärjestyksessä heti maatilojen omistajien eli talollisten jälkeen. Kylässä asui myös joukko maatalouden työväkeä ja mökkiläisiä.

Maantie toi Palojoelle kaikenlaisia kulkijoita ja heidän mukanaan kulkivat myös uutiset ja tarinat iltojen huviksi. Aleksiksen kerrotaan kuunnelleen jutunkertojia mielellään. Parhaat tarinat kertoi isoisä Anders Stenvall, joka oli nuorena seilannut maailman meriä. Jotkin tarinat siirtyivät myöhemmin osaksi Aleksiksen kirjoja. Esimerkiksi romaanissa Seitsemän veljestä pojat kertovat toisilleen paljon paikalliseen kansanperinteeseen kuuluvia juttuja.

Nuoren Aleksiksen rakkaimpiin leikkipaikkoihin kuului kodin vierestä nouseva jyrkkä ja kallioinen mäki, jonka hän nimesi Raamatun kertomusten mukaan Taaborinvuoreksi. Se nimi paikalla on vielä nykyäänkin.

Taaborinvuorella lapset leikkivät esimerkiksi kirkonmenoja. Leikkikirkko rakennettiin kivistä ja virsikirjat tehtiin tuohesta. Leikin parhaat roolit olivat papilla ja lukkarilla, muut saivat olla kirkkokansaa ja veisata virsiä. Aleksis oli usein pappina, sillä hän keksi parhaat saarnat. Niissä yhdistyivät oikeassa kirkossa kuullut asiat ja lasten oma maailma. Taaborinvuorella oli myös kylän yhteinen keinu, huissa.

Kiven lapsuus Nurmijärven Palojoella oli onnellista aikaa. Hän leikki, kulki paljon luonnossa ja kuunteli aikuisten kertomia tarinoita. Myöhemmin Kivi käytti kotikylänsä rakkaista maisemista saamiaan vaikutteita teostensa maailmassa.

Kiertokoulussa

Aleksis aloitti koulunsa kiertokoulussa, joka oli nimensä mukaisesti kiertävä koulu. Opettaja eli koulumestari asettui muutamaksi viikoksi jonkin isomman maalaistalon tupaan opettamaan kylän lapsia ja lähti sitten seuraavaan kylään.

Koulussa opetettiin pääasiassa lukemista, uskontoa ja virrenveisuuta. Koulua pidettiin yhdessä paikassa 17-30 päivää. Vain harva oppi siinä ajassa lukemaan, mutta koulua sai jatkaa kun opettaja seuraavan kerran tuli kylään.

Suurin osa maalaislapsista ei käynyt muita kouluja. Riittämätön kielitaito ja varallisuuden puute olivat monille isoja esteitä. Monen mielestä koulunkäynti oli turhaa hienostelua. Maataloustöissä tai käsityöläisammateissa ei kirjaviisautta tarvittu.

Aleksiksen lapsuudessa Nurmijärven koulumestarina toimi Malakias Costiander. Aleksis kävi ensimmäisen kerran Costianderin koulua 6-vuotiaana. Seuraavan kerran hän oli koulussa 11-vuotiaana. Silloin hän oli jo parhaimpien lukijoiden joukossa.

Kouluissa oli kova kuri ja myös keppiä ja vitsaa käytettiin kurinpitoon. Nurmijärven koulumestarikin rankaisi metelöiviä lapsia joskus paukauttamalla näiden päät yhteen niin, että kuului moksahdus. Oppilaita ei turhaan kannustettu, vaan opettaja saattoi kirjoittaa arviointiin: "tyhjä pää", "kauhea" tai "mökelö". Seitsemän veljeksen lukkarinkoulu sai epäilemättä väriä Aleksiksen omista koulumuistoista.

Kouluun Helsinkiin

Lahjakas Aleksis lähetettiin 12-vuotiaana kouluun Helsinkiin. Sieltä oli hankittava vuokra-asunto ja ruoka. Myös kouluvälineet ja opetus maksoivat. Äiti toivoi, että Aleksiksesta tulisi pappi, sillä se oli hienoin ammatti, jonka äiti tiesi.

Aluksi Aleksis meni Ukko Granbergin valmistavaan kouluun ja opiskeli ruotsin kieltä, sillä kaikki opinnot piti suorittaa ruotsiksi.

Aleksis oppi ruotsin kielen hyvin ja siirtyi seuraavana vuonna ala-alkeiskouluun ja sitä seuraavana vuonna yläalkeiskouluun.

Aleksis opiskeli yläalkeiskoulussa vuosina 1848-1852, mutta koulussa ei kuitenkaan ollut kovin helppoa. Suurin osa oppilaista oli kaupunkilaispoikia, joilla oli enemmän rahaa ja ruokaa sekä paremmat vaatteet kuin Aleksiksella. He kutsuivat Aleksista nimellä "Finnkuleks" (suomalaisnulikka). Koulutyön ohella Aleksis kirjoitti runoja. Loma-ajat Aleksis vietti kotona Nurmijärvellä, missä hän nautti metsästysretkistä ja rauhallisesta elämänmenosta.

Vähitellen Aleksiksella tuli koulua kohtaan niin suuri kammo, ettei hän halunnut enää mennä sinne. Aleksis jatkoi kirjallisia töitään ja opiskeli kouluaineita yksityisesti.

Aleksis kirjoitti 1850-luvulla runoja ja näytelmiä sekä ruotsiksi että suomeksi. Eräs opettaja luki hänen kirjoittamansa ruotsinkielisen näytelmätekstin ja piti sitä hyvänä. Hän antoi Aleksikselle 30 ruplaa rahaa ja kehotti kirjoittamaan suomeksi.

Aleksis pääsi ylioppilaaksi 23-vuotiaana vuonna 1857.

Yliopisto-opintoja ja kirjoitustöitä

Aleksis kirjoittautui Helsingin yliopistoon vuonna 1859. Hän ei enää suunnitellut ryhtyvänsä papiksi, vaan haaveili kirjailijan ammatista. Hän opiskeli historiallis-kielitieteellisellä osastolla ja kuunteli luentoja muun muassa Shakespearen draamoista ja Kalevalasta.

1850-luvulla oli voimassa sensuuriasetus, jonka mukaan suomeksi sai julkaista vain uskonnollista ja taloutta edistävää kirjallisuutta. Kun asetus purettiin vuonna 1860, julkaistiin Kiven ensimmäiset runot "Unelma" ja "Kaunisnummella".

Aleksiksen opinnot etenivät hitaasti. Rahaa oli vähän ja kirjoitustyöt täyttivät mielen. Hän alkoi kuitenkin saada kirjoituksistaan myös kiitosta. Eriika-novelli sai vuonna 1859 yliopiston historiallis-kielitieteellisen osaston 25 ruplan kehotuspalkinnon, ja Kullervo-näytelmä seuraavana vuonna Suomen Kirjallisuuden Seuran 150 hopearuplan palkinnon.

Eriika-novellin saama kehotuspalkinto 25 ruplaa vastaa nykyrahaksi muutettuna noin 400 euroa. Kullervo-näytelmän saama 150 hopearuplaa on nykyrahassa noin 2 500 euroa. Laskuissa on käytetty apuna Suomen pankin Rahamuseon rahanarvolaskuria. Suomen markka tuli ruplien rinnalle vuonna 1860, jolloin yksi rupla vastasi neljää markkaa.

Vuonna 1863 Kivi muutti Siuntioon ja asui vuosia mamselli Charlotta Lönnqvistin omistamassa Fanjunkarsin torpassa.

Kivi kirjoitti Siuntiossa runoja, näytelmiä sekä Seitsemän veljestä -romaania.

Vuonna 1865 Kivi lopetti yliopisto-opinnot kokonaan. Samana vuonna näytelmä Nummisuutarit sai 2 500 markan (nykyrahassa noin 8 500 euroa) valtionpalkinnon. Kivi jatkoi Seitsemän veljeksen kirjoittamista uudella innolla. Kukaan ei ollut aikaisemmin kirjoittanut suomen kielellä kokonaista romaania.

Vuonna 1870 SKS julkaisi Seitsemän veljestä neljänä erillisenä vihkona. Teos sai murskaavan arvostelun. Kriitikoista kärkkäin oli August Ahlqvist. Hän oli suomen kielen ja kirjallisuuden professori, joka kirjoitti itsekin suomenkielisiä runoja. Hänen sanoillaan oli painoarvoa ja sen vuoksi nekään, jotka pitivät kirjasta, eivät ryhtyneet puolustamaan sitä. Teos vedettiin pois myynnistä ja julkaistiin yksiosaisena vasta 1873.

Kivestä ei tullut pappia eikä maisteria, mutta opiskelu oli antanut hänelle paljon hyödyllisiä tietoja ja taitoja. Monista opiskelutovereista ja opettajista oli tullut ystäviä ja tukijoita. Kaikki tämä kannusti ja auttoi Kiveä hänen haaveensa toteutumisessa. Lahjakkuutensa, mutta myös opiskelun ja kovan harjoittelun ansiosta Aleksis Stenvallista tuli ensimmäinen suomenkielinen ammattikirjailija Aleksis Kivi.

Viimeiset vuodet

Seitsemän veljeksen saama raju arvostelu mursi Aleksis Kiven terveyden lopullisesti. Hän masentui, käytti liikaa alkoholia ja heikkeni myös fyysisesti. Lopulta hän päätyi hoitoon Lapinlahden mielisairaalaan.

Käytössä olleet hoitomenetelmät olivat kehittymättömiä ja hyvin harva parani. Sairaalan ylilääkäri totesi, ettei Aleksiskaan tule sairaalassa terveemmäksi, joten häntä ei kannata pitää siellä ollenkaan. Aleksiksen veli Albert Stenvall lupasi ottaa sairaan veljensä luokseen asumaan.

Maaliskuussa 1872 Kivi muutti Tuusulanjärven rannalle veljensä Albertin mökkiin. Kotikunta Nurmijärvi maksoi Albertille korvausta sairaan veljen hoidosta neljä tynnyriä rukiita (eli kaikkiaan noin 660 litraa viljaa) ensimmäiseltä vuodelta.

Tuusulassa Kivi ei enää jaksanut kirjoittaa. Joulun alla hän sairastui kuumetautiin ja kuoli uudenvuoden aattona vuonna 1872 ollessaan 38-vuotias.

Aleksis Kivi ei mennyt koskaan naimisiin, eikä hänellä ollut omaa perhettä.

Kivi haudattiin Tuusulan hautausmaalle. Kirjailijan muistoksi hautausmaalle hankittiin muistomerkki kansalaiskeräyksellä vuonna 1877.

# data[].attributes.attachment_link.description
Aleksis Stenvall syntyi 10.10.1834 Nurmijärvellä Palojoen kylässä. 1860-luvulla hän otti käyttöön taiteilijanimen A. Kivi. Aleksiksen äiti Annastiina oli sepän tytär ja isä Erik oli ammatiltaan räätäli. He olivat kumpikin lukutaitoisia, mikä oli tuohon aikaan etenkin naisten kohdalla harvinaista. Nuorena Helsingissä asunut Erik-isä puhui suomen lisäksi ruotsia ja tunsi lakiasioita.

# data[].attributes.body
Missä ja milloin Aleksis Kivi syntyi?

Missä hän asui lapsena?

Millainen perhe hänellä oli?

Mitä saat tietää Kiven koulunkäynnistä ja opiskelusta?