# data[].attributes.body
det er en veldig trist situasjon i huset og alle var, moren gråt i mange dager og til slutt dør lille Per på grunn av skadene, og nå må Ole leve med det resten av livet.

# data[].attributes.body
«Lillebror» er skrevet av forfatteren Aksel Sandermose og er utgitt i 1965 i Dans, dans Roselill. I denne teksten blir vi kjent med lille Ole, han får seg en lillebror som heter per. Lille ole får ikke lenger den oppmerksomheten som han tidligere har fått, og samtidig får han ansvaret som barnepasser for lille per. Dette er ikke Ole fornøyd med.

Teksten tar for seg hvordan endringene i hverdagen til Ole blir når han får seg en ny lillebror. Ole mister oppmerksomheten han tidligere har hatt og lillebroren får stort fokus i familien, Ole får et stort ansvar for lillebror – et ansvar som er alt for stort for den lille gutten.

Vendepunktet i denne teksten blir bygget opp av det store ansvaret Ole har for lillebror. Han har mye arbeid med å passe han, og guttene plager han for han er barnepike. Et vesentlig virkemiddel i teksten er at Ole ikke er høy nok til å se eller styre vognen godt. En dag møter Ole noen smågutter som vil at de skal leke med vognen, ole er villig til dette ettersom han ikke har sett for seg at de kan ha det gøy med barnevognen.

Resultatet av artighetene til guttene er at vognen med lillebror velter – ole blir sittende med alt ansvaret og må ordne opp i dette selv. Lillebror blir skadet og ole finner på en unnskyldning til moren. moren gråter i flere dager da lillebror ligger for døden, lillebror dør til slutt – Ole forstår ikke at ansvaret for døden til Lillebror ligger på han.

# data[].attributes.body
«Lillebror» er skrevet av Aksel Sandemose (1965) og utgitt i samlingen «Dans, dans Roselill». Aksel Sandemose skrev modernistiske trekk og en sjanger som pekte mot postmoderismen. Tema i «Lillebror» er sjalusi.

Novellen bruker flere relevante virkemidler for noveller. Gjentakelse merkes ved flere punkter i novellen. Moren gråter, han kommer stormende inn med mye bråk og tankene om lillebroren. «Også gråt hun [..]» og «[..] lå med hele overkroppen inn over kjøkkenbordet og gråt». In medias res, dette er et virkemiddel som blir brukt når teksten starter rett inn i handlingen, «Ole fikk en lillebror». Vendepunktet i denne novella er når Ole er på tur med broren i vogna, og Ole og noen unger knytte en klessnor rundt akslingen på vognen og la på sprang ned en bakke. Vognen tippet, og Ole måtte kaste det som ramlet ut, opp i vogna igjen, inkludert lillebroren Per.

Et siste novelletypisk trekk er at i denne teksten er det få personer. Ole, moren og Per er hovedpersoner. De andre «småguttene» kan regnes som en person, fordi handlingen rundt dem skjer med alle, det ikke slik at en peker seg ut, alle har samme trekk. Faren og Nabokona blir nevnt i en setning hver, og det blir ikke fortalt noen detaljer om dem.

Avslutningsvis kan det sies at dette er en novelle med mange novelletypiske trekk. Ole viser tegn på at han er sjalu på at lillebroren, fordi han ikke får den samme oppmerksomheten som før. Vi syns denne novellen inneholder mye sterke følelser, som skaper god innlevelse i teksten.

# data[].attributes.body
"Lillebror" er en stressende og psykologisk roman som er i stand til å sette leserens sinn i bevegelse. Ho handler om forholdet mellom søskenene, så de spesielle søskenene. Ho er ikke helt forskjellig fra Johan Borgens "From a Birth Criminal's Diary", hvor vi også ser verdaen gjennom en liten guttes øyne, og alt som forårsaker små og store problemer i forhold til omkringliggende mennesker. I motsetning til Borgen si novelle vet man ikke helt når "Lillebror" er skrevet. Men ta hensyn til forfatterens alder og forfatterskap, er konklusjonen en gong mellom 1920 og 1965. Så var familiens situasjon ganske annerledes enn den vi har i dag, og det var vanlig at mange flere barn skulle sammenligne med nei. Med så mange små å ta vare på, kan det være vanskelig og fange signalet fra en fjerdedel av dem. Og det er mye barndomsoppgave og felles informasjon. Hadde Sandemose levd i dag, trodde jeg ikke han ville ha vår nerve med forholdet mellom barnet og barnet. Mange barn bor i en fantasiverden hvor dataspill og fancy figurer forteller de som har rett og galt. Selv om de fleste foreldre ikke har mer enn to barn, er mange av dem opptatt med arbeid og fritidsaktiviteter at de klarer å følge opp barna sine på en måte bedre enn de gjorde med 10 barn i 1930- og 40-årene.

# data[].attributes.body
”Lillebror” er ei spanande og psykologisk novelle, som evnar å setja lesarens tankar i sving. Ho handlar om forholdet mellom sysken, då særleg syskensjalusien. Ho er ikkje heilt ulik Johan Borgens ”Av en født forbryters dagbok”, der vi òg ser verda gjennom ein liten gut sine augo, og alt det det fører med seg av små og store problem i forhold til omgivnadane. I motsetjing til Borgen si novelle, veit ein ikkje heilt sikkert kva tid ”Lillebror” er skriven. Men tek ein omsyn til forfattarens alder og forfattarskap, blir konklusjonen ein gong mellom 1920 og 1965. Då var familiesituasjonen ein heilt annan enn den vi har i dag, og det var vanleg å ha mange fleire barn samanlikna med no. Med så mange små å ta seg av, kan det vera vanskeleg og fanga opp signala frå kvart av dei. Og barneoppdraging fins det framleis mange, og delte meiningar om. Hadde Sandemose vore i live i dag, trur eg framleis ikkje at han ville ha vore nøgd med forholdet mellom vaksen og barn. Mange barn lev i ei fantasiverd der dataspel og oppdikta figurar fortel dei kva som er rett og gale. Sjølv om dei fleste foreldre ikkje har meir enn to barn, er mange av dei for opptekne med jobb og fritidsaktivitetar til at dei klarer å fylgje opp barna sine på noko betre vis enn det dei klarte med 10 barn på 1930- 40 talet.

# data[].attributes.body
«Lillebror» er skrevet av Aksel Sandemose (1965) og utgitt i samlingen «Dans, dans Roselill». Aksel Sandemose skrev modernistiske trekk og en sjanger som pekte mot postmoderismen. Tema i «Lillebror» er sjalusi.

Novellen bruker flere relevante virkemidler for noveller. Gjentakelse merkes ved flere punkter i novellen. Moren gråter, han kommer stormende inn med mye bråk og tankene om lillebroren. «Også gråt hun [..]» og «[..] lå med hele overkroppen inn over kjøkkenbordet og gråt». In medias res, dette er et virkemiddel som blir brukt når teksten starter rett inn i handlingen, «Ole fikk en lillebror». Vendepunktet i denne novella er når Ole er på tur med broren i vogna, og Ole og noen unger knytte en klessnor rundt akslingen på vognen og la på sprang ned en bakke. Vognen tippet, og Ole måtte kaste det som ramlet ut, opp i vogna igjen, inkludert lillebroren Per.

Et siste novelletypisk trekk er at i denne teksten er det få personer. Ole, moren og Per er hovedpersoner. De andre «småguttene» kan regnes som en person, fordi handlingen rundt dem skjer med alle, det ikke slik at en peker seg ut, alle har samme trekk. Faren og Nabokona blir nevnt i en setning hver, og det blir ikke fortalt noen detaljer om dem.

Avslutningsvis kan det sies at dette er en novelle med mange novelletypiske trekk. Ole viser tegn på at han er sjalu på at lillebroren, fordi han ikke får den samme oppmerksomheten som før. Vi syns denne novellen inneholder mye sterke følelser, som skaper god innlevelse i teksten.  (256 ord)

# data[].attributes.body
Analyse av novellen lillebror

Novellen «lillebror» er skrevet av forfatteren Aksel Sandemose, og ble utgitt i 1965 i samlingen Dans, dans Roselill. Sandemose er kjent for å skrive dramatisk og skrev gjerne om politikk og moral.

Novellen berører temaer som moral, uvitenhet og død. Vi starter rett i handlingen(in medias res) hvor vi møter Ole på seks år som nettopp har fått en ny lillebror. Hendelsen i fortellingen ser vi gjennom Oles øyne. Barneperspektivet i novellen gjør at vi får innsikt i hva hovedpersoner tenker. Sitatet «De hadde nokk sendt ham ut på reise med jernbanen» forteller oss at Ole ikke er klar over at han selv har tatt livet av den yngre broren sin. Som de aller fleste andre noveller er denne kort med få personer. Språket er ikke bare enkelt. Vi må derfor lese mellom linjene og tolke den åpne sutten for å kunne forstå novellen «lillebror».

Sandemose var opptatt av hvordan barndom henger sammen med voksenlivet, og dette ser vi godt i denne novellen.