# data[].attributes.headline
VIRTUAALNÄITUS 360° | Vaata originaalesemeid vaaraode ja muumiate maalt 

# data[].attributes.subject
VIRTUAALNÄITUS 360° | Vaata originaalesemeid vaaraode ja muumiate maalt 

# data[].attributes.body
Eesti Ekspress

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Niisamuti nagu mujal Euroopas, tärkas Eestiski huvi vanade kõrgkultuuride vastu juba 18. sajandil. Kohalikke baltisakslasi vaimustas eriti just Egiptus ning selle huvi keskuseks kujunes 19. sajandi algul oodatult Tartu ülikool. Eestvedaja oli noor energiline baltisakslane, Vaste-Kuustest pärit Otto Friedrich von Richter (1792-1816). Tema oli arvatavasti ka esimene eestimaalane, kelle jalg selle tõotatud maa pinnale astus.

Egiptusse saabus Richter ühes oma reisiseltsilise Sven Fredrik Lidmaniga aprilli keskel 1815. "Teekond viis neid mööda Karnaki, Luxori, Kom Ombo ja Assuani muististest," kirjutab egüptoloog Sergei Stadnikov oma Richteri-uurimuses. Richteri reisid said aga augustis 1816 traagilise lõpu. Äsja 24aastaseks saanud Richter suri 13. augustil Smürnas düsenteeriasse.

Ušebti. Hiline periood, 26. dünastia, 664-525 eKr. Tekst: „Valgustatu, Osiris, Jumala isa, Jumala sulane, varade järelevaataja, Psamtek-pa-di-Sepa". Ajaloomuuseumi kogu

"Ta oli läbi rännanud Egiptuse, osa Nuubiast, Palestiina, Süüria ja Anatoolia ning kavatses minna Pärsiasse, kus talle Vene saatkonna juures keiser Aleksandri käsu kohaselt oli eraldatud auväärne ametikoht," kirjutati Saksamaal ilmunud nekroloogis.

Neil reisidel kogutud muistised jõudsid Rootsi kaudu Eestisse Richteri isa kätte, kes need 1819. aastal Tartu Ülikooli Kunstimuuseumile kinkis. 19. sajandi lõpul kuulus muuseumi egiptuse kollektsiooni 124 eset, kogu põhiosa moodustas Richteri pärand. "Oma mahult ja teaduslikult kaalult oli muuseumi egüptoloogiline kollektsioon võrreldav Venemaa suuremate kogudega," iseloomustas seda Stadnikov. Seal oli nii uhkeid kiviskulptuure kui ka terve, kaunilt maalitud sarkofaag.

Kuid 1915. aastal viidi see väärtuslik kollektsioon Venemaale sõjavarju. Kogu asub Eesti riigi korduvatele tagastamispalvetele vaatamata praeguseni Voroneži Oblasti Kunstimuuseumis, kuigi pidi juba Tartu rahulepingu (1920) järgi kodumaale naasma.

Apteeker Johann Burchard

Euroopat tabanud egüptomaania ei jätnud puutumata ka Tallinna. Just Tallinna arstile ja raeapteekrile, baltisakslasele Johann Burchardile (1776-1838) peame tänulikud olema, et Eesti Ajaloomuuseumis on praegu meie parim klassikaliste muististe kollektsioon.

Maokujuline sõrmus. Rooma Egiptus, 1. sajand pKr. Kuld, 6,74 g. Pekka Erelti kogu.

Burchard oli kollektsionäär selle sõna parimas tähenduses. Juba 1802. aastal asutas apteeker Tallinnas hiljem ka linnarahvale avatud muinsuste kabineti Mon Faible (minu nõrkus). Kui 1864. aastal alustas Kanuti Gildi ruumes Pikal tänaval tegevust Eestimaa Provintsiaalmuuseum, kinkisid Burchardi pärijad 1870. aastal tema kogu just sinna.

Raeapteekri mitmekülgsesse muististe kollektsiooni kuulus esemeid nii Egiptusest kui ka Kreekast ja Roomast. Burchard ei piirdunud lihtsalt kogumisega, ta üritas oma kogu esemete kohta ka rohkem teada saada. Näiteks Egiptuse muististe osas küsis ta nõu Vene teaduste akadeemialt ja Helsingi ülikoolilt. Vaatamata sõdadele ja muudele ajaloovapustustele on Burchardi kogu õnneks suuresti säilinud.

Minu teekond Vana-Egiptusse

Maailmas on klassikaliste muististe kogumine nii muuseumidesse kui ka erakogudesse igapäevane tegevus, Eestis aga midagi eksootilist ja kauget. Kui kogu maailm peab seda oluliseks, siis on see meilegi oluline. Nii tekkiski mul ligi kümme aastat tagasi mõte teha Mikkeli muuseumis näitus muistsetest kultuuridest („Kadunud aegade aarded", 7.02.2009-31.01.2010) - et süstida huvipisik eriti noortesse. Minul on see pisik veres olnud aastakümneid, kogumiseni jõudsin aastaid tagasi. Oma teada juhuslikult, aga võib-olla oli siin ka Osirise käsi mängus. Igal juhul jäi siinne kogumise-maailm väikeseks ja muutus igavaks ning vana huvi näitas kätte uue teeotsa. See huvi pole jahtunud tänaseni.

# data[].attributes.attachment_link.title
VIRTUAALNÄITUS 360° | Vaata originaalesemeid vaaraode ja muumiate maalt - Eesti Ekspress

# data[].attributes.attachment_link.description
Alates 10. oktoobrist on Kumus avatud Eesti esimene Vana-Egiptuse kunsti suurnäitus "Egiptuse hiilgus. Niiluse oru kunst", kus eksponeeritakse tuhandete aastate vanused esemeid ühest maailma olulisemast Vana-Egiptuse kollektsioonist - Museo Egiziost Torinos Itaalias.Aastal 2017 avaldasime Ekspressis oma Vana-Egiptuse virtuaalnäituse, kus tutvustasime Eesti kogudesse kuuluvaid selle aja originaalesemeid. Taasavaldame täiendatult toonase loo.

# data[].attributes.headline
Kuninganna Meresankh III oli vaarao Hufu (Cheopsi) lapselaps. Külasta hauakambrit virtuaalselt:

# data[].attributes.subject
Kuninganna Meresankh III oli vaarao Hufu (Cheopsi) lapselaps. Külasta hauakambrit virtuaalselt:

# data[].attributes.body
Cheops lasi ehitada Gizasse maailma suurima ja tuntuima püramiidi ehk Cheopsi püramiidi, mida loeti vanaaja seitsme maailmaime hulka ja on ainuke, mis on tänapäevani säilinud. Meresankhi haukamber avastati 1927. aastal arheoloogi George Reisneri poolt.
Lingi leidsin siit: https://reisijuht.delfi.ee/news/news/harukordne-voimalus-kulasta-virtuaalselt-5000-aastat-vana-egiptuse-hauakambrit-gizas?id=89700177

# data[].attributes.attachment_link.title
Tomb of Queen Meresankh III (G 7530-7540)

# data[].attributes.body
Harvardi ülikool

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The Giza Project, an international collaboration based at Harvard University, aims to assemble and provide access to all archeological records about the most famous site in the world: the Pyramids, surrounding cemeteries and settlements of Giza, Egypt.

# data[].attributes.attachment_link.description
The Giza Project, an international collaboration based at Harvard University, aims to assemble and provide access to all archeological records about the most famous site in the world: the Pyramids, surrounding cemeteries and settlements of Giza, Egypt.

# data[].attributes.headline
Eesti ala poliitilisel kaardil 1200 - 1920

# data[].attributes.subject
Eesti ala poliitilisel kaardil 1200 - 1920

# data[].attributes.body
YouTube'i kanal: Ajalugu Oskariga
Video pikkus 6 min 43 s

# data[].attributes.attachment_link.title
Eesti ala poliitilisel kaardil 1200-1920

# data[].attributes.attachment_link.description
VideoLink lets you share videos on YouTube easily, without distracting third-party content or advertisements.

# data[].attributes.body
Ajatelg
inglise keeles

# data[].attributes.attachment_link.description
Mesopotamia is the first lands where people formed villages and farms. It is called the birth of civilization, and this is a timeline of its history.

# data[].attributes.body
Esitlus. Autor: Dagmar Seljamäe
Järveotsa Gümnaasium

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
http://2.bp.blogspot.com/-knbfUqhYj8w/Uk1xyvil3bI/AAAAAAAAAII/thQw3gmU85M/s1600/sumerian+garments.jpg
http://s3-eu-west-1.amazonaws.com/lookandlearn-preview/A/A011/A011955-01.jpg

http://hurst-ancienthistory-kis.wikispaces.com/file/view/Placard13Sailboat.jpg/95306580/504x768/Placard13Sailboat.jpg
POTIKEDER TÖÖS:
http://www.youtube.com/watch?v=VdP72hSLFuc
http://antiquitynow.files.wordpress.com/2013/08/potters-wheel.jpg

http://www.angelfire.com/un/sumeria/images/ChariotDrawing.jpg

http://joseph_berrigan.tripod.com/sitebuildercontent/sitebuilderpictures/sumerianchariotblackbg.gif
http://sumerianshakespeare.com/mediac/450_0/media/9e52fba4c8055a72ffff80aeffffe415.jpg
http://3.bp.blogspot.com/-3rgYH7whYFo/UHkCJyLqJtI/AAAAAAAADKc/q806zJimsq4/s320/Sumerian+war+cart.jpg

http://genesismission.4t.com/Scientific_Commentary_on_the_Bible/Genesis/Sumer.jpg

http://www.bibliotecapleyades.net/merovingians/images/merovingios08_01.jpg
http://sumerianshakespeare.com/media/9e52fba4c8055a72ffff81a5ffffe415.jpg
http://sumerianshakespeare.com/media/eff4fb62c807457effff822fffffe417.jpg

http://www.tildee.com/uploads/19-11-2012/65BFFFC0-85E6-4DA0-8243-BB4708112C13.jpg

http://sumerianshakespeare.com/media/2bb5ecf2c805583affff80b5ffffe415.jpg

http://www.crystalinks.com/ziggurat_ur.jpg
http://sumerianshakespeare.com/mediac/450_0/media/e4d51691c8074389ffff834effffe417.jpg

# data[].attributes.body
Esitlus. Autor: Piret Pihu
Kohtla-Järve Ühisgümnaasium

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
, Working at Kohtla-Järve Ühisgümnaasium

Published on

1. 1. Mesopotaamia<br />Piret Pihu<br />6. klassi ajalugu<br />

2. 2. Asend ja loodusolud<br />Mesopotaamia asus Tigrise ja Eufrati vahelisel alal<br />Tänapäeval asub kunagise Mesopotaamia alal Iraak<br />

3. 3. Sumerid<br /><ul><li>Nad lõid Mesopotaamia vanima kõrgkultuuri

4. 4. Sumerid õppisid vasest tööriistu valmistama.

5. 5. Sumerid kasutasid põllupidamisel niisutuskanalite ja tammide võrgustikku. Oma hooneid ehitasid nad savist põletatud tellistest, sest kive oli Mesopotaamia tasandikul vähe.

6. 6. Sumerite loodud on maailma vanim teadaolev kiri, kõrgel tasemel olid ka nende matemaatika ja astronoomia

7. 7. Samuti võtsid sumerid kasutusele ratta ja veovankri. Vankri ette </li></ul> rakendasid nad eesli.<br />

8. 8. Sumeri linnriigid<br /><ul><li> Sumeri riik on Vana-Egiptuse kõrval maailma vanim kultuurikolle

9. 9. Tekkisid linnriigid Uruk, Ur ja Kiš.

10. 10. Linna keskel asus tempel ehk tsikuraat.

11. 11. Aja jooksul piirati linnad müüriga.

12. 12. Müüridest väljapoole jäid aiad, põllud ja karjamaad.

13. 13. Riiki juhtisid kuningas ja preestrid. Kuningas juhtis sõjaväge. </li></li></ul><li>Semiidid<br />Elasid sumerite naabruses.<br />Tänapäevaste araablaste ja juutide esivanemad<br />2400 vallutas semiidi valitseja Sargon I kogu Sumeri riigi<br />Võtsid üle sumerite ehituskunsti ,kirja ja jumalad. Sel moel säilitasid sumeri kultuuri.<br />

14. 14. Akkadi riik<br /> Akkadi riigi keskuseks oli muistne Akkadi linn, mille asukoht on seniajani leidmata.<br /> Akadlased valitsesid Mesopotaamiat 200 aasta jooksul. <br />Rahvas, kes Lõuna-Mesopotaamias elas, hakkas III aastatuhandel e.m.a. rääkima akkaadi keelt, mis on üks semiidi keeltest.<br />

15. 15. Sargon I<br />Sargon I (2334-2279), haaras võimu Põhja-Sumeri linnas Kišis ning vallutas seejärel terve Sumeri ja jätkas oma edukaid vallutusi Põhja-Mesopotaamias, Süürias ja Elamis. <br />Ta valis oma uue suurriigi pealinnaks väikese Mesopotaamia linnakese Agade, millest tulenevadki nimetused Akkadi riik, akkadi keel ja akkadlased. <br />Sargon I rajas esimese suurriigi Lähis-Idas - Akkadi impeeriumi, mille eesotsas seisis tugev, praktiliselt piiramatu võimuga kuningas, kes suutis endale allutada kõik Sumeri linnriigid, mis varem olid iseseisvad. <br />Ta võttis kasutusele uue tiitli, millega pretendeeris terve maailma valitseja staatusele ning hakkas nimetama ennast „maailma kuningaks" .<br />

16. 16. Vana -Babüloonia<br />Sumeri linnadest põhja pool, Eufrati keskjooksul asus Babüloni linn, mis aja jookusl muutus kõige suuremaks ja uhkemaks kogu Mesopotaamias. Babüloni kuninga Hammurapi vallutuste tagajärjel sai Babülooniast suurriik.<br />

17. 17. Hammurapi seadustekogu<br />Vana-Babüloonia elukorralduse tundmaõppimisel on peamiseks allikaks kuningas Hammurapi seadused.<br /> Need on õigusmäärused, mille kinnitas Hammurapi, vägev kuningas, et saavutada maale tõeline heaolu ja õiglane valitsus.<br />

18. 18. Mina, Hammurapi, olen võrratu kuningas... <br /> 1. Kui keegi süüdistab teist ja kahtlustades teda tapmises ega suuda seda tõestada, siis peab see, kes süüdistab, surema. 22. Kui keegi röövimiselt tabatakse, peab ta surema.<br /> 25. Kui kellegi majas läheb tuli lahti ja keegi, kes tuld kustutama tulnud, heidab oma pilgu majaperemehe varale ja omandab midagi majaperemehe varast, siis heidetakse see inimene tulle.<br /> 27. Kui raskesõjariistus või kergesõjariistus sõjamees langeb kuninga õnnetuse puhul vangi ja pärast seda ta põld ja aed antakse teenistuse eest teisele, vangisattunu aga tuleb tagasi ja jõuab oma kogukonda, antakse talle ta põld ja aed tagasi, ta võtab jälle need oma kätte.<br />59. Kui keegi raiub kellegi aiast puu peremehe loata, peab ta maksma pool miini hõbedat. (1 talent = 60 miini; 1 miin = 60 seeklit; 1 seekel = umbes 8 g hõbedat).<br />

19. 19. 128. Kui keegi võtab endale naise, kuid ei tee lepingut, siis pole see naine tema naine <br />148. Kui keegi võtab naise ja ta haigestub, siis võib ta soovi korral teise võtta, kuid ei tohi haiget naist ära ajada, vaid peab teda oma majas pidama ja ta eest hoolitsema, kuni ta sureb. Kui see naine aga ei taha elada oma mehe majas, peab mees talle tagasi andma kogu ta kaasavara, mis ta tõi oma isa majast, ja ta võib minna. <br />195. Kui poeg lööb oma isa, raiutakse tal käed otsast. <br /> 229. Kui ehitusmeister, ehitades kellelegi maja, teeb oma töö hooletult, nii et maja kokku langeb ja majaperemehe surmab, surmatakse ka ehitusmeister.Kui arst teeb kellelegi raske lõike pronksnoaga ja surmab selle inimese või rikub kellegi silma, lõigates silmalt pronksnoaga kaed, siis... a) võetakse ära pronksnuga; b) lõigatakse käed otsast; c) arst surmatakse.<br />

20. 20. Assüüria<br />Asus Mesopotaamia põhjaosas<br />Muutus suurriigiks aastal 900 eKr<br />Viljakad põllud, mida võis harida ka ilma kunstliku niisutuseta<br />Valitsejad olid erakordselt sõjakad<br />Assüüria sõjavägi oli arenenud j atugev<br />Alistati Süüria, Palestiina , osa Väike -Aasiast ja Babüloonia<br />Pealinnaks Ninive<br />Sisetülide tõttu lõid Assüüriast lahku Egiptus ja Babüloonia, ning aastal 612 eKr vallutasid Babüloonia valitseja koos liitlastega Ninive linna ja põletasid selle maha. Assüüria riik oli sellega purustatud<br />

21. 21. Sargon II<br />Kuulsam Asüüria kuningas. <br />Rüüstas täielikult Uratu linna<br />Vallutas Babüloonia riigi<br />

22. 22. Uus-Babüloonia<br />Pärast Assüüria langust tugevnes uuesti Babüloonia riik<br />Selle valitseja Nebukadnetsar II alistas kogu Mesopotaamia, Süüria ja Palestiina<br />Riigi hiigelaeg jäi lühikeseks.<br />539 eKr vallutasid riigi Pärslased<br />

23. 23. Tsikuraat<br />Tsikuraat on massiivne, astangutena ülespoole ahenev torn . Mesopotaamia templite kõige originaalsem osa. Astangute seinad olid eenduvate osadega liigendatud ning mitmesuguste vahenditega, nt bituumeni ja põletatud tellistega, erivärvilisteks tehtud. Tsikuraadi tipus asus väike tempel - jumala elukoht -, mida katvate glasuurtelliste helesinine värvus rõhutas veelgi tsikuraadi seost taevaste jõududega. Tsikuraadi tippu viisid trepid.<br />Kõige suurem tsikuraat (alus 91x91, kõrgus 90 m) Paabeli torn oli peetud vanal ajal üheks <br /> maailmaimedest. <br /> See asus Babülonis ja oli <br /> pühendatud viljakusjumal <br /> Madrukile.<br />

24. 24. Paabeli torn<br />Asus Babüloni linna südames<br />90 m kõrgune tempel rajati jumal Marduki auks<br />

25. 25. Semiramise rippaiad Babülonis<br />

26. 26. Üks 7-mest maailmaimest<br /> Kunagi ammu, umbes 2600 aastat tagasi abiellus kuningas Nebukadnetsar Amitaga. Amita nukrutses kuumas ja puudevaeses Babülonis ja igatses taga varjurikkaid metsi. Babüloonia kuningas soovis oma armastatud naisele luua samasugust maastikku nagu oli Amita kodumaal. Nii valmisidki rippaiad. Seal kasvas palju haruldasi puid, lilli ja teisi taimi. <br /> On leitud keldrivõlv, milles asus nendel aegadel ennekuulmatu vesivarustuse süsteem.<br /> Tänapäeva mõiste järgi olid need kahtlemata väga toredad aiad hoone katusel, tolleaegse tehnika ime, kuid mitte rohkem.<br />

27. 27. Kiilkiri<br />Sai alguse piltkirjast<br />Kirjutati värskest savist tahvlitele<br />Märgid vajutati tahvlisse pilliroost kolmnurkse otsaga pulgakesega, mis jättis kiilukujulise märgi. Sellest ka nimi- kiilkiri<br />Iga märk koosnes mitmest kiilkujulisest jäljendist<br />

28. 28. Teadus<br />Arenenud oli astronoomia- tähetargad oskasid ennustada ette päikese- ja kuuvarjutusi<br />Matemaatika- see arenes välja tänu vajadusele maatükkide suurust täpselt välja arvutada, õpiti lahendama keerulisi võrrandeid<br />

29. 29. Eepos "Gilgameš<br />Lugu pärineb sumerite ajast. "Kuningas Gilgameš tahtis saada surematuks ja rändas maailma otsa kõige targema inimese juurde. Sealt saab ta imerohu, kuid kaotab selle ära. Eepos lõpeb kurva tõdemusega, et surematud saavad olla üksnes jumalad.<br />

30. 30. Religioon<br />Mesopotaamlastel polnud nii hea ettekujutus surmajärgsest elust kui egiptlastel. Arvati, et surnuteriigis ootab inimesi ees rõõmutu ja sünge põli. Usuti, et tubliduse eest tasuvad jumalad heaga ja paha eest kurjaga juba inimese eluajal.<br />

31. 31. Ninurta<br />Utu <br />

32. 32. Ishtar<br />Enki<br />

33. 33. Marduk<br />Kõige tähtsam Babüloonia jumal<br />Tema relvaks olid piksenooled<br />

34. 34. Sündmusi Mesopotaamia ajaloost<br />3000 a eKr tekkivad Sumeri linnriigid<br />2400 eKr vallutab Sargon I Sumeri linnad ja rajab Akkadi riigi<br />Aastail 1792-1750 valitseb babüloonias Hammurapi. Ta rajab Vana-Babüloonia suurriigi <br />Umbes 900 eKr tõuseb Mesopotaamia kõige tugevamaks riigiks Assüüria<br />

35. 35. Aastail 721-705 eKr valitseb kuningas SargonII. Tema juhtimisel purustatakse Urartu riik.<br />689 eKr hävitavad assüürlased Babüloni linna<br />612 a eKr vallutasid ja põletasid Babüloni väed liidus teiste Assüüria vaenlastega maha Assüüria pealinna Ninive<br />Uus-Babüloonia riiki valitseb kuningas Nebukadnetsar II<br />539 a eKr alistub Babülon Pärsia vägedele. Uus- Babüloonia riik oli langenud<br />

# data[].attributes.attachment_link.description
Working at Kohtla-Järve Ühisgümnaasium Published on 1. Mesopotaamia Piret Pihu 6. klassi ajalugu 2. Asend ja loodusolud Mesopotaamia asus Tigrise ja Eufrati vahelisel alal Tänapäeval asub kunagise Mesopotaamia alal Iraak 3. Sumerid Nad lõid Mesopotaamia vanima kõrgkultuuri 4. Sumerid õppisid vasest tööriistu valmistama. 5. Sumerid kasutasid põllupidamisel niisutuskanalite ja tammide võrgustikku.

# data[].attributes.body
Esitlus. Autor: Dagmar Seljamäe
Järveotsa Gümnaasium

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Published on

1. 1. Mesopotaamia jumalad ja kangelased

2. 2. Aknapoolsed Uksepoolsed 1. Assüüria pealinna nimi 2. Kirjelda Assüüria sõjaväge täislause(te)ga, nimetades vähemalt 2 iseloomulikku joont 3. Mille poolest paistis silma Babüloni Marduki tempel? 1. Kuidas avaldus Assüüria kuningate sõjakus? 2. Kuninga nimi, kelle valitsusajal Uus-Babüloonia muutus suurriigiks 3. Kirjelda Babüloni linna selle hiilgeajal vähemalt 2 täislausega

3. 3. Assüüria kuningas ütleb nõnda: „Tehke minuga alistumisleping ja tulge välja mu juurde, siis te võite süüa iga mees oma viigipuust ja juua iga mees oma kaevust vett." Asjata ässitab teid teie kuningas ja ütleb: „Jumal päästab meid!" Kas on muude rahvaste jumalaist mõni päästnud oma maa Assüüria kuninga käest? Ja vaata, see tuleb kiiresti tõtates. Keegi neist ei ole väsinud ja keegi ei komista, ei tuku ega maga; kellelgi neist ei vallandu vöö vöölt ega katke jalatsipael. Nende nooled on teritatud ja kõik nende vibud on vinnas; nende hobuste kabjad on nagu tulekivi ja nende rattad nagu tuulispea. Nende möirgamine on otsekui emalõvi möirgamine; nad möirgavad nagu noored lõvid; nad urisevad ja haaravad oma saagi ja viivad oma teed, ja päästjat ei ole. Ja Assüüria kunigas Sanherib tuli kindlustatud linnade kallale ja vallutas need.

4. 4. 1. Kuidas püüdis Assüüria kuningas oma vastast alistuma sundida? 2. Milliste metsloomadega võrreldakse Assüüria sõdureid? 3. Mida saame tekstist teada sõdurite distsipliini kohta? 4. Milliseid relvi on tekstis nimetatud?

5. 5. Ühel kivitahvlil jutustab kuningas Nebukadnetsar II Babüloni linna väljaehitamisest: Mina ehitasin [---] suured müürid Babülonis. Neid ehitas juba, kuid ei lõpetanud, Babüloonia kuningas Nabopolassar, minu isa. [---] Väravaile asetasin pronksist härjad ja vägevad maod. [---] Ehitasin tugeva välismüüri Babülonist ida pool. Kaevasin vallikraavi ja tegin selle kaldad maapigi ja telliskividega kõrgeks nagu mäestiku. [---] Marduki asupaiga kaunistasin suurepäraselt kullaga. Ehitasin ja lõpetasin astmelise torni I-timin-anki Babülonis, läikivatest kividest ehitasin kõrgeks selle tipu...

6. 6. 1. Loetle kindlustusi ja ehitisi, mida kuningas lasi püstitada 2. Milliseid ehitusmaterjale seejuures kasutati?

7. 7. Mesopotaamia jumalad Palju jumalaid - polüteism Inimeste moodi, kuid vägevamad Surematud Ühendust saab pidada preestrite vahendusel Templites võisid preestrid jumalaga kohtuda Jumalatele ohverdati - pidusöök Mesopotaamias austati paljusid jumalaid, keda usuti elavat templites.

8. 8. Marduk Tähtsaim jumal Babüloonia ülemvõimu ajal Tuule, tormi ja kuningate jumal Võitis merekoletise ja valiti jumalate kuningaks

9. 9. Ištar Ilu-, armastus-, sõja-, viljakusjumalanna Armub kangelastesse, kuid võib tuua neile hukatust

10. 10. Teadus Astronoomia - täheteadus, taevakehade ja nende liikumise uurimine * Päikese- ja kuuvarjutuste ennustamine * Astroloogia - tuleviku ennustamine taevakehade liikumise järgi * Planeetide seostamine kindla jumalusega Matemaatika * Seos põlluharimisega - vajadus arvutada maatükkide suurust * Ringi jagamine 360 kraadiks - sumeritelt * Ka 60 minutit tunnis - sumeritelt

11. 11. Kirjandus - kangelaseeposed Eepos - lugulaul jumalatest ja muistsetest kangelastest Algul suuliselt, hiljem kiilkirjas Gilgameš - sumerite eepos(ekangelane) * Loe lk 61

12. 12. Üks kuulsamaid Mesopotaamia legende räägib suurest veeuputusest. Legend räägib, et kord olevat jumalad inimeste peale vihastanud ja otsutanud terve inimsoo ära hävitada. Nad halastasid ainult Utnapištimile, kes oli õiglane ning jumalate vastu aupaklik. Seepärast andsid nad talle varakult oma kavatsusest teada. Kõik, mis mul oli, võtsin kaasa [---] perekonna ja kõik sugulased, loomad väljalt ja karja aasalt ja käsitöölised, kõik paigutasin laevale. [---] Kui uus päev säravalt puhkes, tõusis kaugel silmapiiril must pilv [---] päevavalgus muutub äkki ööks, vend ei näe enam venda. [---] Kuus päeva ja kuus ööd möllas torm ja uputus, valitses orkaan maa peal. Kui algas seitsmes päev, siis vaibus torm ja rahunes uputus, mis oli nagu sõjavägi märatsenud, rahunesid vood, tormituul vaibus ja vesi ei tõusnud enam. [---] Kui algas seitsmes päev, läkitasin tuvi, saatsin ta välja [---], kuna ta ei leidnud ühtki puhkepaika, tuli ta tagasi. Saatsin välja pääsukese, lasin tal lennata [---], kuna ta ei leidnud ühtki puhkepaika, tuli ta tagasi. Saatsin välja kaarna, lasin tal lennata [---], kaaren nägi, et veepind alanes, [---] ja ei pöördunud enam tagasi.

13. 13. Täida lüngad Utnapištim ehitas ................ ja viis sinna varjule oma ................... ja ......................... Järgmisel päeval tõusis silmapiirile ................. Ilm muutus ................... hakkas sadama paduvihma ning jõed tõusid üle kallaste. Suur torm kestis ........... päeva ja ........... ööd. Selles olevat hukkunud kõik inimesed. Alles ........... päeval torm vaibus. Kogu maa oli üle ujutatud, kõikjal, kuhu silm ulatus, laius vesi. Utnapištim saatis ............ kuiva maad otsima, kuid see ei leidnud ja pöördus laevale tagasi. Sama juhtus ................ alles .................... õnnestus leida kuiva maad, kus ta süüa sai. Utnapištim järgnes kaarnale ja heitis laeva ankrusse. Tema pereliikmetest olevat alguse saanud uus inimsugu.

# data[].attributes.attachment_link.description
Published on 1. Mesopotaamia jumalad ja kangelased 2. Aknapoolsed Uksepoolsed 1. Assüüria pealinna nimi 2. Kirjelda Assüüria sõjaväge täislause(te)ga, nimetades vähemalt 2 iseloomulikku joont 3. Mille poolest paistis silma Babüloni Marduki tempel? 1. Kuidas avaldus Assüüria kuningate sõjakus? 2. Kuninga nimi, kelle valitsusajal Uus-Babüloonia muutus suurriigiks 3.

# data[].attributes.body
inglise keeles

# data[].attributes.attachment_link.description
Kids learn about the timeline of Ancient Mesopotamia. When the Sumerians, Babylonians, and Assyrians ruled the lands.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
The British Museum's remarkable collection spans over two million years of human history and culture. Over 6 million visitors every year experience the collection, including world-famous objects such as the Rosetta Stone, the Parthenon sculptures, and Egyptian mummies.
Discover our interactive experience The Museum of the World

# data[].attributes.attachment_link.title
British Museum, London, United Kingdom - Google Arts & Culture

# data[].attributes.attachment_link.description
The British Museum's remarkable collection spans over two million years of human history and culture. Over 6 million visitors every year experience the col...

# data[].attributes.headline
Ajalugu alates Suurest Paugust - interaktiivne ajajoon.

# data[].attributes.subject
Ajalugu alates Suurest Paugust - interaktiivne ajajoon.

# data[].attributes.body
Iga täpp ajajoonel märgib Vikipeedias sisalduvat infot konkreetse ajaloosündmuse kohta.

# data[].attributes.attachment_link.description
Histography is an interactive timeline that spans across 14 billion years of history, from the Big Bang to 2015

# data[].attributes.attachment_link.description
Free online timeline editor. A lot of events, parameters. Upload images, video youtube etc.

# data[].attributes.attachment_link.description
VideoLink lets you share videos on YouTube easily, without distracting third-party content or advertisements.

# data[].attributes.attachment_link.description
Enjoy the videos and music you love, upload original content, and share it all with friends, family, and the world on YouTube.

# data[].attributes.body
Artikli autor: Tõnis Kallejärv

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Seitsme maailmaime seas esikohale seadis Herodotes Giza püramiidid. Tänapäeva inimene, kes püramiididest palju kuulnud või lugenud, on nende nägemiseks ette valmistatud. Nii ei kutsunud püramiidid esimesel hetkel minus esile erilist hingevärinat. Vapustava elamuse sain alles Egiptuse-reisi viimasel õhtul, kui jälgisime sfinksi ja püramiidide taustal toimuvat muusikalis-sõnalist etendust. See jäi hinge.
Päike oli just vajunud Liibüa kõrbe liivaväljadesse püramiidide taga ning üksnes õrnpunane triip rääkis veel mõni tund tagasi asfalti, liiva ja kive kõrvetanud päikesekettast. Tihenevas pimeduses seisid värvilistest tuledest valgustatud hiigelsuured haudehitised: esimesena vaarao Hufu (kreeka keeles Cheops), veidi kaugemal vasakul Hufu poja (või venna) Hafra (Chephren) ning viimasena Menkaura (Mykerinos) püramiid; esiplaanil aga etenduse peategelase Suure Sfinksi kuju ning templite varemed. Ebamaiselt madala tämbriga hääl pajatas püramiidide ehitamisloost, laserikiired lisasid teavet, näidates templite, hauakambrite, õhutusðahtide ja koridoride asupaiku ning isegi surnud vaarao teekonda viimsesse puhkepaika. See sundis mõttes päevase külastusretke juurde tagasi pöörduma.
Giza (araabia Al-Jîzah) nekropol hõlmab 2000 ruutmeetri suuruse ala murendiga kaetud lubjakiviplatoost, mis uhkeldab umbes 40 m kõrgusel Niiluse orulammist. Platoo jalamil kulges muistsel ajal kanal, mis eraldas viljaka lammi Liibüa kõrbest. Kanalit mööda toimetati haudehitiste jaoks kohale kive samas Niiluse vastaskaldal või Assuanis, kaugel lõunas, asuvatest karjääridest.

Alles siis, kui püüad pilguga haarata ühekorraga hiigeltrepina lõpmatusse sirutuvat püramiidi ja selle jalamil ukerdavaid inimesi, tunnetad rajatise tõelist suurust. Sääraste tohutute ehitiste püstitamisega tulid siinsed inimesed toime ajal, mil meie esivanemad Euroopas olid alles loomanahkadesse rõivastatud kütid või algelised põlluharijad. Nii võidki kalduda usaldama "asjatundjate" väiteid, justkui oleks need ehitised teinud Maa-välised olendid. Püramiididega seostub palju salapärast: neis otsitakse arvude maagiat, püütakse tõestada püramiiditahuka soodsat mõju inimese psüühikale ja enesetundele, usutakse needust, mis tabavat vaaraode haudehitiste rahu rikkujaid

HUFU PÜRAMIID

Giza püramiidid pärinevad nn. Vana riigi 4. dünastia ajast, aastatest 2551-2471 eKr. Kuulsaim neist on Hufu püramiid. See oli ligikaudu neli ja pool tuhat aastat maailma kõrgeim ehitis: algselt 146,6 meetri kõrgune, praegu 7,85 meetri võrra madalam, sest tipp on hävinud. Alles 1880. aastal ületasid Kölni toomkiriku tornid püramiidi kõrguse 10 m võrra. Vapustavad on teisedki arvud: külgede pikkus 230,37 m (enne pealiskatte kadumist 232,4 m), pindala 5,4 ha, maht algselt 2 521 000 m³ (praegu umbes 170 000 m³ võrra väiksem), kogukaal 6,5-7 miljonit tonni. Rajatis püstitati ligikaudu 2,25 miljonist kiviplokist, millest igaühe kaal oli umbes 2,5 t (osal kuni 15, mõnel isegi 70 t). 20 aasta jooksul olevat ehitusega ametis olnud saja tuhande meheline töölistevägi.

Kiviplokid paigaldati ülitäpselt, raske on nende vahelt leida pisematki tühikut. Küljed orienteeriti põhiilmakaarte suunas, kusjuures aluse suurim kõrvalekalle põhjasuunast on vähem kui kümnendik nurgakraadi. Püramiidi küljed kaeti tugevate ja ilusate plaatidega. Nende jaoks murti kive Gizast umbes 30 km kaugusel asuvatest Niiluse paremkalda lubjakivikarjääridest. Pärast paigaldamist lihviti plaadid siledaks. Vaaraode ajal valged püramiidid sädelesid päikesekiirtes, ja kui uskuda mõningaid allkaid, siis nende lehtkullast kattega tippude sära pimestas silmi. Tänapäeval pole püramiididel kullast jälgegi, minema on veetud valged kividki. XIV sajandi rändurid on kirjutanud püramiidil sipelgatena tegutsevatest ja poleeritud plaate alla laskvatest inimestest. Kairosse püstitati nendest ilusatest plaatidest mitu paleed.

Hufu püramiidi tipus on umbes 10 ruutmeetrise läbimõõduga plats, kuid tõus sinna on nüüd keelatud. Ka pääs hauakambrisse on hiljutise restaureerimise järel niivõrd piiratud, et meietaolistele lihtinimestele osutus see võimatuks. Jäi üle vaid piki püramiidi jalamit patseerida ja vastu alumisi kiviplokke nõjatuda.

Püramiidi ümbritses kunagi 10,5 m kaugusel müür, mille kõrgus oli antiikallikate järgi umbes kümme meetrit, paksus aga, nagu uuringud näitavad, kolm meetrit. Suurest püramiidist ida pool seisavad veel kolm "püramiidikest", külgede pikkused vastavalt 49,5, 49 ja 46,9 m, kuhu arvatakse olevat maetud Hufu kolm naist.

Omapärane vaatamisväärsus on spetsiaalsesse paviljoni paigutatud nn. Päikeselaev, mille 1954. a. juhuslikult avastas egiptuse arheoloog Kamal el Mallak. Laev leiti liiva ja 17-20-tonniste lubjakiviplokkide alla varjatud "sadamast" püramiidi lõunaküljel. 4500 aastat tagasi liibanoni seedrist valmistatud veesõiduki pikkus on 43,3 m, laius kuni 5,6 m ja süvis 1,5 m. Aluse 1224 detaili kinnitavad vaid köied ja puupunnid, metallosi pole. Laeva keskel oli 9 m pikkune kinnine "kajut". Arvatakse, et just selle laevaga toimetati püramiidi juurde Hufu mumifitseeritud surnukeha.

Aero- või kosmosefotodel tulevad esile püramiidi ümbritsevad korrapärased nelinurksed rajatised, millest turist, kes varemete vahel paremat pildistamiskohta otsib, ülevaadet ei saa. Tegu on aga leidude poolest eriti väärtuslike ajaloomälestistega - nimelt vaarao lähikondsete ja ülikute haudehitistega, mis kannavad mastaba (araabiakeelsest sõnast mastabah, mis tähendab elumaja kõrval asuvat savist pinki) nime. Klassikaline mastaba koosneb kahest maa-alusest kambrist (hauakamber ja hauapanuste ruum) ning maapealsest osast. Kaljusügavusse raiutud hauakambritesse viis püstine ðaht. Paljud mastabad ei jäänud ilult ja arhitektuuriliselt lahenduselt maha püramiididest, olles teinekord isegi rikkalikumalt ilustatud. Hufu püramiidi ümbruses on lahti kaevatud umbes 150 ülikukalmu.

HAFRA PÜRAMIID

asub Giza platoo teises otsas, kuhu Hufu püramiidi juurest jõuab vähem kui 10 minutiga. Hafra püramiid jäi eelkäijale kõrguse poolest 3,1 m alla (algselt 143,5 m, praegu 136,4 m), kuid asudes Giza nekropoli kõrgeimas punktis, paistab Hufu omast isegi suuremana. Erinevalt teistest Gizas on Hafra monumentaalansambel - püramiid, kaks templit ning neid ühendav galerii - täielikult säilinud. Kompleksi kuulub ka alumise templi kõrval asuv Suur Sfinks. Karjääri jäänud hiiglaslikust kaljurünkast laskis vaarao Hafra valmistada lõvi keha ja inimese näoga monumendi. Arvatakse, et sfinksi näojooned kujutasid üsna tõetruult päikesejumalat kehastanud vaaraod. Aegade jooksul on sfinks tugevasti kannatada saanud: kaduma on läinud peakate võimusümboli - kobra - kujutisega ning habe. Nägugi püüdsid moslemitest usufanaatikud rikkuda, mamelukid kasutasid seda isegi sihtmärgiks suurtükkidest laskmisel. Liiv on korduvalt monumendi enda alla matnud, mitu korda on sfinksi restaureeritud. Ürikute järgi tehti seda esmakordselt vaarao Menheprura (Thutmosis IV) korraldusel XV sajandi lõpus eKr., viimati aga aastail 1925-1926.

Itta vaatava Suure Sfinksi kõrval tunned end kääbusena, sest suuruselt on see võrreldav 6-korruselise elumajaga: kõrgus 21 m ja pikkus 57,3 m. Sfinksi näo kõrgus on 5 m, laius 4,1 m, nina pikkus 1,71 m.

Sfinksi tempel on ainus Muinas-Egiptuse Päikesele pühendatud tempel. Selles oli kaks altarit (idapoolses palvetati päikesetõusu ajal, läänepoolses - loojangul) ja 24 sammast - iga tunni jaoks üks. Jaotasid ju muistsed egiptlased aasta 12 kuuks, kuu 30 ööpäevaks ja ööpäeva 24 tunniks.

Vaevalt paarikümmend meetrit eemale jääb Graniittempel, mis on ehitatud vaarao mumifitseerimise jaoks. Kujult meenutab see 12 m kõrgune pühamu suurt mastabat. .

Templisammaste vahelt pääseb poole kilomeetri pikkusele ja kuni 5 m laiusele kiviteele, mis viib püramiidi jalamile Ülemise hauatempli juurde. Selle pühamu mõõtmed on 145 × 45 m, seal leidub viis eeskodadega palveruumi ja suur õu vaarao 12 skulptuurkujutisega.

MENKAURA PÜRAMIID

Hafra poeg Menkaura oli viimane IV dünastia vaarao, kes laskis enda ja lähikondsete jaoks Giza platoole uhke hauamälestise püstitada. Tema püramiid on väikseim (külje pikkus 103,4 m, kõrgus 65-66 m). See on ehitatud mitte aluskivimile, vaid suurtest lubjakiviplokkidest rajatud tehisterrassile.

Püramiidi põhjakülge "kaunistab" arm, mille kaudu XIII sajandil kullahimus mamelukid püüdsid ehitise sisemusse tungida. Inglased Vyse ja Perring avastasid 1837. aastal samas püramiidi jalamil ka tõelise sissepääsu, mida kasutasime meiegi. Järsult langev (26 kraadi) ligi 32 m pikkune hoolikalt graniitplaatidega kaetud koridor juhtis suhteliselt väikesesse eestuppa. Koridor oli niivõrd madal, et tuli liikuda kummargil. Jalad tõstsid tolmu. Mida sügavamale jõudsime, seda kuumemaks muutus. Eriti umbne oli kaldkoridoris. Püramiidides pidavat inimesed sageli teadvuse kaotama (nii olevat juhtunud ka Napoleoniga Hufu püramiidis). Meie läbisime selle katsumuse edukalt.

Suundusime horisontaalsesse tunnelisse. Siis tuli graniitplaatidega kaetud ruum, kust Vyse oli avastanud sisesarga tükid koos vaarao rüüstatud muumia jäänustega. Edasi järgnes uus tunnel, avades vaate mitme sügava niðiga panusteruumile. Siin paiknenud aarded langesid hauaröövlite saagiks tõenäoliselt juba vanaajal. Ka Vyse'i ekspeditsiooni avastatud ja püramiidist välja toimetatud paleefassaadi kaunistustega basaldist sarkofaag läks kaduma: laev Beatrice uppus Hispaania rannikul Trafalgari neeme juures. Koos laevavraki ja sarkofaagiga lamab seal ookeanipõhjas hulk teisigi leide. Menkaura hauatemplist leitud esemetest võib Egiptuse Muuseumis Kairos näha vaid skulptuure.

Sügavalt jääb mällu ka Giza platoo kollakaspruun värvus, millel ainsateks eredamateks värvulaikudeks vaid kaameliküürusid katvad vaibad ja turistide rõivad. Ja muidugi platoo kohal lehviv lõhn. Selles oli Liibüa kõrbesügavustest tuleva kuuma liiva hingust, siinsamas tuhandetest jalgadest üles tõstetud peene tolmu lõhna, loomasõnniku haisu ja linnast kanduvaid toidu- ning suitsuaroome. Paistis aga, et nii püramiidid kui Suur Sfinks olid kõigega ammu harjunud.

Autori fotod

# data[].attributes.attachment_link.description
Seitsme maailmaime seas esikohale seadis Herodotes Giza püramiidid. Tänapäeva inimene, kes püramiididest palju kuulnud või lugenud, on nende nägemiseks ette valmistatud. Nii ei kutsunud püramiidid esimesel hetkel minus esile erilist hingevärinat. Vapustava elamuse sain alles Egiptuse-reisi viimasel õhtul, kui jälgisime sfinksi ja püramiidide taustal toimuvat muusikalis-sõnalist etendust. See jäi hinge.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Phoenicia was an ancient civilization composed of independent city-states located along the coast of the Mediterranean Sea stretching through what is now Syria, Lebanon and northern Israel. The Phoenicians were a great maritime people, known for their mighty ships adorned with horses' heads in honor of their god of the sea, Yamm, the brother of Mot, the god of death. The island city of Tyre and the city of Sidon were the most powerful states in Phoenicia with Gebal/ Byblos and Baalbek as the most important spiritual/religious centers. Phoenician city-states began to take form c. 3200 BCE and were firmly established by c. 2750 BCE. Phoenicia thrived as a maritime trader and manufacturing center from c. 1500-332 BCE and was highly regarded for their skill in ship-building, glass-making, the production of dyes, and an impressive level of skill in the manufacture of luxury and common goods.

The Purple People

The purple dye manufactured and used in Tyre for the robes of Mesopotamian royalty gave Phoenicia the name by which we know it today (from the Greek Phoinikes for Tyrian Purple) and also accounts for the Phoenicians being known as 'purple people' by the Greeks (as the Greek historian Herodotus tells us) because the dye would stain the skin of the workers.

In its time Phoenicia was known as Canaan & is the land referenced in the Hebrew Scriptures.

ScripturesHerodotus cites Phoenicia as the birthplace of the alphabet, stating that it was brought to Greece by the Phoenician Kadmus (sometime before the 8th century BCE) and that, prior to that, the Greeks had no alphabet. The Phoenician alphabet is the basis for most western languages written today and their city of Gebal (called by the Greeks 'Byblos') gave the Bible its name (from the Greek Ta Biblia, the books) as Gebal was the great exporter of papyrus ( bublos to the Greeks) which was the paper used in writing in ancient Egypt and Greece. It is also thought that many of the gods of ancient Greece were imported from Phoenicia as there are certain indisputable similarities in some stories concerning the Phoenician gods Baal and Yamm and the Greek deities of Zeus and Poseidon. It is also notable that the battle between the Christian God and Satan as related in the biblical Book of Revelation seems a much later version of the same conflict, with many of the same details, one finds in the Phoenician myth of Baal and Yamm.

In its time Phoenicia was known as Canaan and is the land referenced in the Hebrew Scriptures to which Moses led the Israelites from Egypt and which Joshua then conquered (according to the biblical books of Exodus and Joshua but uncorroborated by other ancient texts and unsupported by the physical evidence thus far excavated). According to the historian Richard Miles, the people of the land recognized,

a shared ethnic identity as Can'nai, inhabitants of the land of Canaan yet, despite a common linguistic, cultural, and religious inheritance, the region was very rarely politically united, with each city operating as a sovereign state ruled over by a king (26).

The city-states of Phoenicia flourished through maritime trade between c. 1500-322 BCE when the major cities were conquered by Alexander the Great and, after his death, the region became a battleground in the fight between his generals for succession and empire. Artifacts from the region have been found as far away as Britain and as close as Egypt and it is clear that Phoenician luxury goods were highly prized by the cultures with whom they traded.

Trading Middlemen

The Phoenicians were primarily known as sailors who had developed a high level of skill in ship-building and were able to navigate the often turbulent waters of the Mediterranean Sea. Shipbuilding seems to have been perfected at Byblos where the design of the curved hull was first initiated. Richard Miles notes that:

...over the following centuries, Byblos and other Phoenician states such as Sidon, Tyre, Arvad, and Beirut created an important niche for themselves by transporting luxury goods and bulk raw materials from overseas markets back to the Near East. These new trade routes took in much of the eastern Mediterranean, including Cyprus, Rhodes, the Cyclades, mainland Greece, Crete, the Libyan coast, and Egypt. (28)

However, Phoenician sailors were also known to have traveled to Britain and to Mesopotamian ports.

Evidence gathered from Phoenician shipwrecks provide modern-day archaeologists with first-hand evidence of some of the cargo these ships carried:

There were ingots of copper and tin, as well as storage vessels which are thought to have contained unguents, wine and oil, glass, gold and silver jewellry, precious objects of faience (glazed earthenware), painted pottery tools, and even scrap metal. (Miles, 28)

Because their goods were so highly prized, Phoenicia was often spared the kinds of military incursions suffered by other regions of the Near East. For the most part, the great military powers preferred to leave the Phoenicians to their trade but that did not mean there was no envy on the part of their neighbors. The Bible refers to the Phoenicians as the "princes of the sea" in a passage from Ezekiel 26:16 in which the prophet seems to predict the destruction of the city of Tyre and seems to take a certain satisfaction in the humbling of those who had previously been so renowned.

However that may be, there is no doubt regarding the popularity of the goods produced in Phoenicia. So extraordinary was the skill of the artists of Sidon in glass-making that it was thought the Sidonians invented glass. They provided the model for the Egyptian manufacture of faience and set the standard for work in bronze and silver. Further, the Phoenicians seem to have developed the art of mass production in that similar artifacts, fashioned in the same way and in large quantities, have been found in the different regions with which the Phoenicians traded. Miles notes,

Favourite motifs included Egyptian magic symbols such as the eye of Horus, the scarab beetle and the solar crescent, and these were thought to protect their wearers from the evil spirits that prowled the world of the living (30).

The Phoenician purple dye, already mentioned above, became the standard adornment of royalty from Mesopotamia, through Egypt, and up through the Roman Empire. All of this was accomplished through the competition between the city-states of the region, the skill of the sailors who transported the goods, and the high art attained by the craftsmen in the manufacture of the goods. The competition was particularly keen between the cities of Sidon and Tyre, arguably the most famous of the city-states of Phoenicia who, along with the merchants of Byblos, carried and transmitted the cultural beliefs and societal norms of the nations they traded with to each other. The Phoenicians, in fact, have been called the `ancient middlemen' of culture by many scholars and historians because of their role in cultural transference.

The city of Sidon was initially the most prosperous but steadily lost ground to her sister city of Tyre.

Tyre & sidon

The city of Sidon (modern Sidonia, Lebanon) was initially the most prosperous but steadily lost ground to her sister city of Tyre. Tyre formed an alliance with the newly formed Kingdom of Israel which proved very lucrative and further expanded its wealth by decreasing the power of the clergy and more efficiently distributing the wealth to the citizens of the city. Sidon, hoping to form an equally prosperous trade with Israel, attempted to cement trade and alliance through marriage. Sidon was the birthplace of the princess Jezebel who was married to the King of Israel, Ahab, as chronicled in the biblical books of I and II Kings. Jezebel's refusal to relinquish her religion, dignity, and cultural identity to her husband's culture did not sit well with many of his subjects, most notably the Hebrew prophet Elijah who regularly denounced her. Ahab and Jezebel's rule was ended by a coup, inspired by Elijah, in which the general Jehu took control of the army and usurped the throne. Following this, trade relations between Sidon and Israel ceased. Tyre, however, continued to flourish.

Alexander Conquers Phoenicia

In 334 BCE Alexander the Great conquered Baalbek (re-naming it Heliopolis) and marched on to subdue the cities of Byblos and Sidon in 332 BCE. Upon his arrival at Tyre, the citizens followed the example set by Sidon and submitted peacefully to Alexander's demand for submission. Alexander then wished to offer a sacrifice in the holy temple of Melqart at Tyre and this the Tyrians could not allow. The religious beliefs of the Tyrians forbade foreigners from sacrificing, or even attending services, in the temple, and so they offered Alexander a compromise whereby he could offer sacrifice in the old city on the mainland but not in the temple on the island complex of Tyre. Alexander found this proposal unacceptable and sent envoys to Tyre demanding their surrender. The Tyrians killed the envoys and threw their bodies over the walls.

At this point Alexander ordered the siege of Tyre and was so determined to take the city that he built a causeway from the ruins of the old city, debris, and felled trees, from the mainland to the island (which, owing to sediment deposits over the centuries is why Tyre is not an island today), and, after seven months, breached the walls and massacred most of the populace. It is estimated that over 30,000 citizens of Tyre were massacred or sold into slavery and only those wealthy enough to properly bribe Alexander were allowed to escape with their lives (besides those who found a way to escape by stealth). After the fall of Tyre, the other city-states followed and surrendered to Alexander's rule, thus ending the Phoenician Civilization and ushering in the Hellenistic Age.

By 64 BCE the disassembled parts of Phoenicia were annexed by Rome and, by 15 CE were colonies of the Roman Empire with Heliopolis remaining an important pilgrimage site which boasted the grandest religious building (the Temple of Jupiter Baal) in all of the Empire, the ruins of which remain well preserved to this day. The most famous legacy of Phoenicia is undoubtedly the alphabet but their contribution to the arts, and their role in disseminating the cultures of the ancient world, is equally impressive.

# data[].attributes.attachment_link.description
Phoenicia was an ancient civilization composed of independent city-states located along the coast of the Mediterranean Sea stretching through what is now Syria, Lebanon and northern Israel. The Phoenicians were a great maritime people, known for their mighty ships adorned with horses' heads in honor of their god of the sea, Yamm, the brother of Mot, the god of death.

# data[].attributes.body
Loeng. Märt Läänemets

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Budismi pühakirjad
1. loeng
India budismi taustsüsteemid. I
Märt Läänemets
16. veebruaril 2002

Budism sündis Indias umbes 2500 aastat tagasi. Kahe sissejuhatava loengu eesmärgiks ongi püüda natuke lahti seletada kaht küsimust: miks just Indias ja miks just siis sündis selline inimene nagu Buddha ja selline õpetus, mida on hakatud hiljem, tegelikult alles üsna hiljuti, nimetama budismiks. Indias ei ole seda õpetust kunagi budismiks nimetatud, selle nime andsid talle Euroopa päritolu õpetlased alles paarsada aastat tagasi. Läänes on kombeks kõiki õpetusi nimetada mingiks -ismiks, nii sai ka Buddha õpetusest ehk buddhadharma 'st, budism.

Budism kultuurinähtusena sündis Indias -500. aasta paiku. Kuna indialased ei ole olnud eriti järjekindlad ajalookirjutajad, siis on Buddha eluaastate ja muude budismi ajaloo varasemate sündmuste dateerimine tuletatud ja kokkuleppeline. Kokkuleppeliselt peetakse Buddha eluajaks vahemik -563 - -483, kuid pakutud on ka umbes sajand hilisemat aega. Igal juhul oli India kultuur tolleks ajaks juba niivõrd pika ajalooga ja niivõrd küps, et seal võis tekkida ja kujuneda selline kogu Indiat ja maailma võimsalt mõjutanud humanistlik tradistioon nagu budism. Ei maksa unustada, et India tsivilisatsiooni lätetest Buddha ajani oli kulunud umbes sama palju aega kui Buddhast meie ajani, st umbes 2500 aastat.

Budistlikus traditsioonis on Buddha sünni põhjenduseks olemas mütoloogiline seletus. Buddha sünnilood ehk džaatakad ( jātaka) väidavad, et Buddha oli paljude varasemate elude vältel elanud maa peal bodhisattvana ehk olendina, kes valmistub saama Buddhaks - Virgunuks. Bodhisattvana tegi ta lugematul hulgal häid tegusid ja elust elusse tema vaimne seisund üha küpses ja täiustus. Viimase elu enne sündimist inimeste maailma selleks, et saada Buddhaks, veetis ta Tušita taevas, õpetades dharmat sealsetele taevaasukatele. Kui aeg sai täis, sündis ta kuningapoeg Siddhārthana viimast korda ja saigi inimkujul Buddhaks. Olles oma töö siin teinud, st pannud alguse õpetusele ehk lükanud käima dharmaratta, vaibus ta parinirvaanasse ehk pärisnirvaanasse. Dharma kestab ja dharmaratas veereb aga siiamaani.

Selline on mütoloogiline seletus, mis ometi ei ole sugugi vastuolus teaduslik-ajaloolise seletusega. Kummagi kohaselt ei saanud Buddha Buddhaks mitte iseenesest ega tühjalt kohalt ilmudes, vaid Buddhaks saamisele ja dharmaratta käimapanekule pidi eelnema väga pikk periood, mille vältel kujunesid tingimused selleks. Teaduslikult lähenedes kujunesid need tingimused India kultuuri arengu käigust tulenevalt. Ka budislikus traditsioonis endas ei rõhutata sugugi ainult Buddha elu mütoloogilisi aspekte, vaid seda, et enne Buddhaks saamist tuli tal väga palju õppida ja läbi elada, st omandada inimlikku elukogemust ja kultuurikogemust. Elades lapse- ja noormehe-eas oma elu kuningapojana, jõudis ta teatud kriisini, mis ei lasknud tal enam niimoodi edasi elada. Ta pidi isegi kodust põgenema, et õppida. Rännates ühe õpetaja juurest teise juurde, õppis ja omandas ta seda, mis India kultuuriruumis oli juba olemas.

Buddha-aegne India kultuur oli kujunenud kahe tsivilisatsiooni kokkusulamise teel. Nendeks olid Induse kultuur ja indoaarjalaste kultuur. Esimene oli arvatavasti India pinnal tekkinud iidne linnakultuur, teine mujalt tulnud karjapidaja rändrahva kultuur.

Induse tsivilisatsioon oli ilmselt üks vanimaid tsivilisatsioone inimkonna ajaloos üldse, kuid sellest teatakse palju vähem kui tema kaasaegsetest Egiptuse ja Mesopotaamia tsivilisatsioonidest. Induse kultuuri õitseaeg langes umbkaudu ajavahemikku -2500 kuni -2000. Selle põhiliseks levikualaks oli Induse jõe org, kuid ta ulatus ka palju kaugemale itta ja kagusse. Selle kultuuri loojateks ja kandjateks olid ilmselt tänapäeva Lõuna-Indias elavate draviidi rahvaste esivanemad.

Induse kultuur oli linnakultuur ja suurim tänaseks välja kaevatud linn Mohenjo Daro lähedal oli umbes 2,5 ruutkilomeetrise pindalaga ja seal võis elada kuni 100 000 elanikku. Linnades olid kuni kolmekorruselised kivimajad, sirged ja laiad tänavad ning veevärgi- ja kanalisatsioonisüsteem. Linnades elasid kaupmehed, kel olid tihedad sidemed Sumeriga, mille kohta on avastatud palju arheoloogilist materjali. Induse kultuuri loojad olid ka head meremehed; tänapäeva Lothali lähedal Araabia mere ääres on välja kaevatud tolleaegne suur sadamalinn, mis annab tunnistust laevaehituse ja meresõidu kõrgest tasemest. Induse kultuur toetus paiksetele põlluharijatele, kes kasvatasid esimestena maailmas puuvilla, kodustasid kana ja elevandi. Kuid hobune nende majapidamisse ei kuulunud, samuti ei tundnud nad vankrit, rääkimata sõjavankrist.

Induse kultuur oli suuresti ilmaliku orientatsiooniga, vähemalt niivõrd, kuivõrd praegu teadaolevad andmed lubavad väita. Kirja kasutasid nad ilmselt vaid kaubanduslikel eesmärkidel. Muidugi on võimalik, et pikemad tekstid ei ole lihtsalt meieni jõudnud, kuna need võidi kirjutada kergesti hävinevale materjalile, Indiale omaselt näiteks palmilehtedele. Samas võis ka puududa vaimsete ja religioossete tekstide kirjapaneku traditsioon. Neil oli väga hästi arenenud pisiplastika, nii pronksist, liivakivist kui ka terrakotast. Ühelt pitsatilt leitud jumalakujutises arvavad paljud uurijad ära tundvat hilisema hinduistliku jumala Šiva prototüübi.

Induse kultuuri suured linnad jäeti maha -1700. - -1500. aastate vahel. Aarjalased, kes tulid umbes -1500. aasta paiku, leidsid eest juba hääbuva tsivilisatsiooni. Siiski oli selle kultuuriline mõju veel nii tugev, et aarjalased, kuigi sõjaliselt märksa võimsamad, sulandusid üsna suurel määral eestleitud kultuuri ning võtsid kahtlemata üle ka selle vaimseid väärtusi.

Aarjalased olid heledanahalistest europiididest stepinomaadid. Nad kasutasid koduloomana hobust ja neil olid sõjavankrid, mis tagasid sõjalise üleoleku. Samas olid nad kultuuriliselt Induse-äärsetest linnaelanikest vaieldamatult vähem arenenud. Nende elu aluseks olid suured veisekarjad, mida peeti ka jõukuse mõõdupuuks ja vahetusvääringuks. Indias tänapäevani kestev lehma pühakspidamine saabki alguse neist kaugetest aegadest.

Põliselanikke nimetasid aarjalased sõnaga dasyu, millest tuleneb hilisem dasa - 'ori' ja mis vihjab põliselanike alistatud seisundile. Aarjalaste pühakirja - Veedade lugulauludes räägitakse palju sellest, kuidas peajumal Indra aitas hävitada dasyu 'sid ja nende linnu. Indra hävitas ka lohemao-kujulise deemoni Vritra, kes tegi tema rahvale palju kahju, paisutades jõgesid nii, et aarjalased ei saanud oma veisekarjadega liikuda. Arvatakse, et neis teemades kajastub Induse-äärsete maade vallutamislugu, mille käigus aarjalased purustasid kohalike ehitatud irrigatsioonirajatisi.

Aarjalaste kultuur oli külakultuur ja nad ei tundnud ka kirja. Nende ühiskond jagunes neljaks seisuseks: preestriteks-teadmameesteks ehk braahmaniteks ( brāhmana), sõjameesteks-valitsejateks ehk kšatrijateks ( ksatriya), rahvaks, st ülejäänud vabadeks kogukonnaliikmeteks ehk vaišjadeks ( vaiśya) ja õigusteta inimesteks ehk šuudradeks ( śūdra). Nende elukorraldust reguleeris tavaõigusest tulenev normide ja kommete süsteem - dharma. Umbes -1000. aastaks oli neil olemas suulises pärimuses edasiantav muistsete lugulaulude põhjal kodeeritud ja kanoniseeritud terviklik tekstide kompleks, mida tuntakse veedade nime all. Veedad on suurel määral hilisema india vaimuelu ja tekstiloome alus. Sõna 'veeda' ( veda) tähendab tarkust ja on tuletatud tegusõnast vid - 'teadma'. Need tekstid muutusid aja jooksul nii pühadeks, et neid ei peetudki enam inimese poolt looduks. Veedadega tegelesid braahmanid, kes säilitasid neid ja kandsid ette rituaalsetel tseremooniatel.

Kuigi veedade sõnastust ei tohtinud muuta, ei saanud siiski keelata nende üle mõtlemist. Aja jooksul tekkis üha suurem vajadus ka veedade seletamiseks ja kommenteerimiseks. Nõnda kujunes uus vaimutraditsioon - vedaanta ( vedānta), mis sõna-sõnalt tähendab 'veedade lõppu', ehk seda, mis tuleb pärast veedasid. Kujunes sõltumatute rändõpetajate seisus ja tekkisid uued tekstiliigid, mis tihiti olid kanooniliste veedadega isegi vastuolus. Kõige tähtsamateks tekstideks selles uues traditsioonis said upanišadid ( upanisad - 'juurde maha istuma', st õpetaja jalge ees õpetust kuulama). Ka neid tekste õpiti pähe ja anti edasi põlvest põlve ning alles sajandeid hiljem kirjutati üles. Kogu veeda ja vedaanta traditsiooni nimetatakse kokku šrutiks ( śruti, tuletatud verbist śru - 'kuulama') - 'kuulutuseks'.

Veedad jagunevad neljaks kogumikuks. Tähtsaim ja mahukaim neist on Rigveda ( Rgveda), mis sisaldab peamiselt rituaalseid hümne ja ülistuslaule. Sāmaveda esitab kanoniseerituna nende laulude meloodiad. Jadžurveda ( Yajurveda) koosneb eripärastest ohvrihümnidest ning Atharvaveda loitsudest ja tervenduslauludest. Kuid juba veedadeski esineb peale ülistuslaulude ja palvete ka märksa inimlähedasemaid probleeme kajastavaid tekste, kust võib leida kriitilise ja kahtleva mõtte algeid, mis kultuuris arenedes viisid budismi ja teiste India pinnal võrsunud humanistlike õpetuste tekkimiseni. Sellise mõtteviisi heaks näiteks on hümnis "Loomise laul" sisalduv kirjakoht (eesti keeles: Nehru 1978, lk 20).

Soovitavat lugemist:

Nehru, Jawaharlal. India avastamine. - Loomingu Raamatukogu, 24-26/1978.

Basham, A. L. The Wonder that was India. (1. trükk 1954, hiljem palju väljaandeid eri kirjastustelt. Vene keeles: Бэшэм, А. Чудо, которым была Индия. Москва: Наука, 1977)

Warder, A. Indian Buddhism. New Delhi: Motilal Banarsidass, 2000 (3. trükk)
loengute sisukorra juurde

# data[].attributes.attachment_link.description
1. loeng India budismi taustsüsteemid. I Märt Läänemets 16. veebruaril 2002 Budism sündis Indias umbes 2500 aastat tagasi. Kahe sissejuhatava loengu eesmärgiks ongi püüda natuke lahti seletada kaht küsimust: miks just Indias ja miks just siis sündis selline inimene nagu Buddha ja selline õpetus, mida on hakatud hiljem, tegelikult alles üsna hiljuti, nimetama budismiks.

# data[].attributes.body
Vikipeedia artikkel kliimamuutuste mõjust inimkonna ajaloole.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bondi sündmused on Põhja-Atlandi kliimas holotseeni ajal keskmiselt 1470 (± 500) aastase tsüklilisusega toimunud kõikumised (fluktuatsioonid, kliimatsüklid). Enamasti peetakse nimetuse "Bondi sündmus" all silmas umbes sajandi vältavat ja kogu tsükli alguseks loetavat külmemat või jahedamat perioodi. Kuid mõnikord ka kogu tsüklit.

Peamiselt jäässe ladestunud lisandite (kirjete) kõikumiste järgi on enne väikse jääaja aegses holotseenis tuvastatud kaheksa sellist sündmust (ja nendega seotud tsüklit). Neist seitsme kõrvalekalded keskmisest olid umbes 170 aastat. Jäävaheajale omastele Bondi sündmustele vastavad viimase jääaja aegsed Dansgaardi-Oeschgeri sündmused, mis leidsid aset 25 korda. Needki sündmused on toimunud peaaegu perioodiliselt keskmiselt 1470-aastase tsükliga, kuid see küsimus on veel lahtine. Holotseenieelse viimase jääaja aegne 1500-aastase tsükli ulatus oli väidetavalt täpsem. Ühe jääproovi valguses on see kliimatsükkel viimase miljoni aasta jooksul tõendatav ligi 600 korda. Tsükli selline ulatus on veel muude faktidega kinnitamata.

Nende olemasolu holotseeni ajal suutis esimesena tuvastada Ameerika geoloog Gerard C. Bond (1940-2005), kes töötas Columbia Ülikooli Lamont-Doherti Maa Observatooriumis. Praegu on tema postuleeritud teooria, mis aitab selgitada planeedi Maa kliima dünaamikat, saanud osaks klassikalisest klimatoloogiast. Tegemist on paljude proovidega kinnitatud rütmiga, mille põhjusi ei teata. Küll aga oletatakse jääproovide eripära tõttu, et selles mängib olulisimat osa Päikese aktiivsus.

Bondi sündmuste mõjust ajaloole

Kliimamuutused on tinginud kliimavööndite piiride teisenemisi, muutusi biotsönoosides, ökosüsteemides ja biomassis. Biotsönoosid on järgnenud oma migratsioonides nihkuvatele kliimavöönditele. See on avaldanud mõju inimkonnale ja selle ajaloole kui osale planeedi Maa tervikbiotsönoosist. On oletatud, et suurte ja järskude kliimamuutustega võib siduda rahvaste suuri migratsioonilaineid, agraarsete tsivilisatsioonide kokkuvarisemisi ja kriise, ning uute tsivilisatsioonide sündideni viinud sündmusi. Näiteks on uusaja sündi seostatud hiliskeskaegse ja 17. sajandi kriisiga, mida võis tingida väike jääaeg ja selle kõige külmemaks ajaks olnud Maunderi miinimum. Viimased kolm Bondi sündmust võivad olla tinginud Kaug-Idast alanud invasioonidest (põhjarahvaste kallaletungid Hiinale, türgi rahvaste ja mongolite invasioonid). Agraarsed tsivilisatsioonid, mis olid end sidunud kindla põllumajandusega seotud koha ja sellele vastava eluviisiga, olid kliimamuutuste suhtes haavatavamad kui liikuva eluviisiga karjakasvatajad - rändrahvad, kes said kliima muutudes kergemini oma senist areaali muuta. Eriti ohtlikuks muutusid kliimamuutused juba vanadele tsivilisatsioonidele, kus neid algselt sisemiselt sidunud solidaarsus ja lojaalsus oli asendumas individualismi, killustumise ja kodusõdadega.

Holotseeni ajal toimunud Bondi sündmused ja nendega seotu

Suurima hulga andmetega toestatud töö [1] põhjal on Bondi sündmused järsud (umbes sajandi vältavad) külmad või jahedad ajavahemikud. Üksikud uurijad aga väidavad, et Bondi sündmused ei oma kliimas alati ühest vastavust: enamus neist vastavad suurtele jahenemisaegadele ja teised kattuvat mõne piirkonna kuivusperioodidega. Esmalt tuleb meeles pidada, et valdavalt, kuid mitte ainult, on Bondi sündmusi tuvastatud Põhja-Atlandi kliimaga seotud piirkondades. Teisalt, kui räägitakse Bondi sündmustest, siis seostatakse nendega vahel ka nendega külgnevaid jahedaid aegu. Sel juhul peetakse selle nimetuse all silmas temperatuuritsükli madalaimat faasi (kriis, mõõn).

Null Bondi sündmus on väikese jääaja kõige külmema ajaga alanud praegu toimuv kliimatsükkel. Seda nimetust on kasutatud pidades silmas kolme erinevat tähendus: Väikesest jääaega, selle jääaja kõige külmemat osa ja selle külmima osaga alanud uut tsüklit.

Esimeseks holotseeni aegseks Bondi sündmuseks oli 9100 eKr paiku alanud kliimatsükkel. ≈ 11 100 aastat tagasi alanud kliimasündmus langeb ühte noorema Dryas'e üleminekuga boreaalseks kliimaks. Sellega seostub Lähis-Idas toimunud neoliitiline revolutsioon ning esimesed kiviehitised Jeerikos ja Gebökli Tepes.

Neoliitilise revolutsiooni sisuks oli Lähis-Idas toimunud üleminek põllupidamisele ja loomakasvatusele. See algas esimese tuvastatud odrakülviga Tel Abu Hureyras (u 9050 eKr) ja lamba kodustamisega Põhja- Mesopotaamias. Samal ajal asusid arvatavasti peamiselt metsikust nisust toitunud kütid-korilased Göbekli Tepes ehitama maailma esimest rohkete kaunistustega megaliitset kompleksi.

Esimesed jäljed riisist on dateeritavad kuni ~ 13 900 aastat tagasi ja puuduvad viimase jäätumisega seotud noorema Dryas'e ajal (ajavahemikul u 13 000-10 000 a tagasi). Kodustatud riisi jälgede kadumine külma kliima tingimustes viitab selleaegse kliima määravale mõjule inimtegevusele. Riisi kodustamise kõige tõenäolisemaks ajaks on soojemad ja niiskemad tingimused perioodil u 13 900-13 000 a tagasi ja pärast u 10 000 a tagasi.

Teiseks holotseeniaegseks Bondi sündmuseks oli 8300 eKr paiku alanud kliimatsükkel. 10 300 at paiku saabunud uue kliimalaine tõusuaeg seostub Göbeke Tepe templikompleksi hülgamisega ning odra ja nisu põllunduse levikuga Levandis.

Kliima on mänginud floora ja fauna arengus olulist osa. Arheoloogilised tõendid Edela- ja Lõuna-Aasia, Põhja- ja Kesk-Aafrika ning Kesk-Ameerika troopilistest ja subtroopilistest piirkondadest näitavad kiiret ja laialdast taimede ja loomade kodustamist umbes aastatel 8000-5000 eKr. Kõnealune ajavahemik vastab kliima intensiivselt niiskele faasile ja ühtlusele, mida on täheldatud üle kogu kõnesoleva piirkonna. Anil K. Gupta on pakkunud välja oletuse, et taimede ja loomade kodustamine ja järgnev agraarkultuuride algus oli seotud selleks kohase kliimaga holotseeni alguses. Varajast holotseeni ajavahemikku u 10 000-7000 at iseloomustab nisu ja odra kasvatamisel põhinenud majandus.

Kolmandaks holotseeni aegseks sündmuseks oli 7400 eKr paiku alanud kliimatsükkel.

Selle Bondi sündmuse algus seostub Erdaleni sündmusega jääliustike aktiivsuses Norras ja külmasündmusega Hiinas.

(Lähis-Idas tihenesid küladevahelised vahetussidemed. Selle tulemusena levis Türgist Pakistanini kultuuristatud nisu, odra, ubade, läätsed ja herneste kasvatamine. Ka lambad ja kitsed. Iseloomulikus sai loomanduse ja põllunduse ühendamine ja selle levik kogu Lähis-Idas 7000-5000.)

Neljandaks holotseeniaegseks sündmuseks oli 6100 eKr paiku alanud kliimatsükkel.

6100 eKr paiku alanud kliimatsükli algusega seostatakse peaaegu poole aastatuhandest katket Catal Hüyüki kultuuris. 6100. eKr paiku tekkis Mesopotaamias vihmavee kogumist kasutava niisutamisega seotud Halafi kultuur. Samarras Choga Mamis (Lõuna-Iraak) võeti 6000. pKr paiku kasutusele esimene niisutuskanal. Selle najal võrsuski 5400 eKr paiku välja hiljem kanalitega niisutussüsteemid rajanud Ubaidi kultuur. 6000 eKr kerkis esile ka Mesopotaamia põhjaosas olnud Hassuna (Assüüria) kultuur.

Viiendaks holotseeniaegseks sündmuseks oli 3900 eKr aasta paiku alanud kuues kliimatsükkel.

5,9 kiloaasta sündmus oli üks kõige enam kuivust toonud sündmus holotseenis. Umbes 3900 eKr alanud kliimalaine toodud jahenemine võis tingida niisutusel põhinenud Mesopotaamia urbaniseerunud Ubaidi kultuuri järsu lõpu. Sellel ajal täheldatud suurenenud vägivaldsus nii Egiptuses kui ka Lähis-Idas võis tingida varajase dünastilise perioodi algust nii Egiptuses kui ka Sumeris. Sellega seostub ka eelkeraamilise B neoliitikumi lõpp ja nomaadidest karjakasvatajate saabumine Lähis-Itta.

James DeMeo ja Steve Taylor oletavad, et sel perioodil ilmnes patriarhaadi, institutsionaliseeritud sõja, sotsiaalse kihistumise, laste väärkohtlemise, inimese ego, enese lahutamise kehast, antropomorfsete jumalate ja lineaarse ajaloolise ajakontseptsiooni esiletõus.

Kuuendaks holotseeniaegseks sündmuseks oli 2200 eKr aasta paiku alanud kliimatsükkel.

Umbes 4200 aastat tagasi alanud Bondi sündmuse alguseks oli sajandi kestnud jahenemine. See oli holotseeni üks tõsisemaid kliimakatastroofe. See kliimalaine tingis Egiptuse Vana riigi lõpu (Niiluse veetase langes) ja sumeri-akadi tsivilisatsiooni hääbumise. Samas sai alguse uus hati-heti tsivilisatsioon. See, viimane sumeri tähestikku ja oma keele kõrval ka akadi keelt kasutanud tsivilisatsioon, oli Joonia kaudu vahelüliks Mesopotaamia ja Kreeka vahel.

Seitsmendaks holotseeniaegseks sündmuseks oli 800. eKr aasta paiku alanud kliimatsükkel. Umbes 900-300 eKr vältas kliimas jahedam rauaaja külm aeg.

Umbes 2800 aastat tagasi alanud tsükkel on seotud 900-300 eKr kestnud ebaharilikult külma ajaga, mis tingis ka Vahemere kallaste rahvaste liikumisi ning uute tsivilisatsioonide ja soojemate kolooniate rajamist. Sellest tekkis ühtne Vahemere maailm, mille riiklikult liitis lõpuks ühte Rooma. Kuid esmalt toimus siis Joonias hetidelt ülevõetu jätkamise läbi alanud kreeka uue kultuuri teke ja tõus. Samas saabus Itaalia, selle tsiviliseerumisele aluse pannud, etruskide (teine) laine. Selle jahenemise tippajaks oli kreeka kultuuri ekspansiooni algusega seotud aeg umbes 450 eKr (?).

Antiikaja alguses algas u 900 eKr Rauaaja külm aeg. Sellega seostub Vahemere maade ärkamine 9. sajandil eKr. Sellel sajandil jõudis Kreekasse foiniikia tähestik (esmalt Jooniasse) ja saabus rauast relvade üldise leviku tõttu lõpp ka Kreeka tumeda ajajärgule (on ka hilisem määratlus). Rajati Sparta asula, etruskid jõudsid Toskaanasse ja Foiniikia hakkas metallide otsingul Vahemere piirkonnas läänekolooniad asutama (Kartaago eellased). Samal sajandil Rooma asula laienes, seal algas rauaaeg ja ilmusid rikaste hauad; keldid jõudsid Gallia; Egiptusest väljarännanud Teeba preestrite toel loodi Nuubias Kuši riik (läksid sinna 945); loodi Urartu riik ja sajandi lõpus ka Pärsia riik; loodi Uus-Assüüria riik, millest sai esimene tõeline maailmaimpeerium. (Juudi rahvus ja omariiklus oli jõudnud 926. aastal lõhenemiseni kaheks.)

9 se jõudsid Musta mere äärde nomaadidest kimmerlased ja Araabia poolsaarele araablased. 900-800 e algasid esimesed põhjarahvaste kallaletungid Hiinale. 897 e kinkis Zhou kuningas ühele oma hõimupealikule hobuste kasvatamiseks maavalduse. Sellest sai ajapikku Qini riik, mis ühendas 3 se Hiina. (876 (?)võeti Indias kasutusele sümbol nulli tähistamiseks.)

Kaheksandaks holotseeniaegseks sündmuseks oli 600. pKr paiku alanud kliimatsükkel.

Umbes 450.-900. vältas kliimas jahedam aeg (Pimeda aja külm aeg ehk Migratsiooni perioodi kliimapessimum). Umbes 8.-9. sajandist tõusma hakanud temperatuur saavutas maksimumi 11. sajandil.

535.-540. vältas Maal kliimakatastroof. Selle põhjustas, arvatavasti Ida-Aasias, 535. aastal toimunud vulkaanipurse. Oletatavasti sellest tingituna pääses Ida-Aafrikast valla uus katkulaine. Euroopasse jõudis see läbi Egiptuse. 543.-664. oli Lääne-Euroopas umbes 10 katkupuhangut. Bütsantsis oli neid u 200 aastaga (542.-745.) umbes 20. Konstantinoopolis vähenes 100 aastaga elanikkond 0,5 miljonilt 0,1 miljonile.

Bondi sündmuse aja lähedases 535-540 aasta kliimakatastroofis näeb David Keys tänapäevase maailma teket ühitavat põhjust, mis viis senise killustatuse taas sünkrooni. Samas on varasematel aegadel selliste suurte tsivilisatsioonide teisenemisi ja lõppe tingiva põhjusena nähtud Bondi sündmusi.

Selle tingimusi loova põhjusega seostub antiigiaegsete suurlinnade kadu, Muinas-Pärsia lõpp, Kuši riigi lõplik lõpp, Rooma teisenemine Bütsantsiks, Lõuna-Araabia tsivilisatsiooni kadu, arianismi kadu, Teotihuacani linnriigi kadu ja Nazca hukk.

Samas sai alguse islami, Prantsuse, Hispaania, Inglise, Iiri, Jaapani, Korea, Indoneesia, Kambodša ja türkide võimude sünd. Tekkis ühtne Hiina ja ilmusid inkade eelkäijad (huaaride mägiriik Andides). Kuid tekkis ka Vendeli kultuur ja Svea rike Rootsis ning sellele järgnenud teiste põhjagermaanlaste riiklikused. Algas slaavi rahvaste liikumine ja tung Balkanile, mis viis Bütsantsi deromaniseerumiseni. Sai alguse ka kassaaride riik, millel oli oluline osa Vana-Vene riigi (nende esimesed valitsejad nimetasid end ka kagaanideks) ja oletatavasti ka idajuutide tekkes.

Üheksandaks, viimaseks ja praegu toimuvaks sündmuseks on 17. sajandi paiku alanud uus ja viimane kliimatsükkel.

Viimase Bondi sündmusega seostub Väike jääaeg, mille kõige külmemaks ajaks oli uue tsükli algust ilmutav Maunderi miinimumi aeg. See on ka praegu ainuke Bondi sündmus, mille puhul on otseselt ilmne selle kliimatsükli vahekorda Päikese aktiivsusega.

Hiliskeskaegne kriis ja mongolite invasioon

Senine soodne kliimaperiood kestis umbes aastani 1200, kui hakkas järkjärguline jahenemine ja niiskuse kasv. See muudatus on hästi dokumenteeritud nii geoloogilistes arhiivides, kui ka ajaloolistest allikatest (Lamb, 1977; Grove 1988). 1300 paiku algas kliimas Väike Jääeg. Kuumal Keskajal, mis ajaliselt kattus kõrgkeskajaga, toimunud Euroopa heaolu ja majanduse kasv seiskus. Algasid näljahädad ja katkulained. Suur näljahäda 1315-1317 ja Must Surm vähendas Lääne-Euroopa elanike arvu oletatavate hinnangute kohaselt kuni poole võrra. Senine rahvaarv taastus alles 18. sajandi alguseks. Algasid rahutused, mässud ja sõjad (sh 100 aastane sõda). Levisid maailmalõpu meeleolud ja -kuulutused (Joachim Fiorest poolt tehtud ettekuulutus 1260 aastast; Konrad Schmidt) ja enesepiitsutamisega seotud usuliikumine (fallangistid). Mõned, eriti Itaalia, ajaloolased ei soovi rääkida hiliskeskajast, vaid pigem 14. sajandi renessansist kui otsesest üleminekust uusajastusse. (Marco Polo reisiga ja Portugali meresõitudega algas Euroopa poolne maailma avastamine, mis viis lõpuks maailmavallutuste ja Maa europiseerimisele.)

1347-1400 käisid Euroopast üle katkulained. 1347-48 saabus mustaks surmaks nimetatav katkulaine. 1348-50 (47-51). aastail oli Läänes katkust ja usumäratsusest tingitud kaos. Teada on aastate 1361-1363, 1369-1371, 1374-1375, 1390 ja 1400 katkupuhangud Euroopa eri osades.

13. sajandil algas mongolite invasioon Ida-Euroopas, Hiinas, Kesk- ja Ees-Aasias. Nende vallutustega varises lõplikult kokku killustunud Vana-Vene riik, Abbasiidide III kalifaat ja Songi dünastia aegne Hiina (sh ka Jini ja Lääne-Liao riik). Sai alguse mongolite Yuani dünastia ja Moskva Venemaa kujunemine.

13. sajandil sai alguse türgi Osmanite impeeriumi tekkele viinud protsess, algas Bütsantsi lõplik varing ja Leedu riikluse teke. Samuti Türgi "orikuningate" Delhi sultanaat. 13. sajandil toimus ka lõplik Baltikumi vallutamine ja Hansa Liidu väljakujunemine. Väljatõrjutuna oma varasematelt aladelt, rajasid asteegid aastal 1325 nende riikluse keskmeks saava Tenochtitláni linna.

Encyclopedia of Paleoclimatology and Ancient Environments. Earth Science Series, Kluwer Academic Publishers, Dordrecht, 2007.

Abate, T. Climate and the collapse of civilization. 1994. BioScience 44(8):516-9

Quaternary International 105 (2003) 7-12 Human impact and climate changes-synchronous events and a causal link? Björn E. Berglund

Earth Gauge. A Program of National Environmental Education Foundation . Climate and civilizations of the past

Forcing and feedback mechanisms of suborbital-scale climate variability during interglacials. Masanobu Yamamoto Faculty of Environmental Earth Science, Hokkaido University, Sapporo 060-0810, Japan

Grove, J., 1988. The Little Ice Age. Methuen, London.

Lamb, H.H., 1977. Climate: Past, Present and Future. II. Climatic History and the Future. Methuen, London, 835pp.

# data[].attributes.attachment_link.description
Bondi sündmused on Põhja-Atlandi kliimas holotseeni ajal keskmiselt 1470 (± 500) aastase tsüklilisusega toimunud kõikumised (fluktuatsioonid, kliimatsüklid). Enamasti peetakse nimetuse "Bondi sündmus" all silmas umbes sajandi vältavat ja kogu tsükli alguseks loetavat külmemat või jahedamat perioodi. Kuid mõnikord ka kogu tsüklit.

# data[].attributes.body
Veebilehe lõpus on lingid: Mõisted, kolm esitlust ja artikkel mumifitseerimisest.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Inimesed asusid elama Niiluse jõe kallastele tuhandeid aastaid tagasi. Jõgi voolas läbi kõrbe ja andis inimestele vett. Ülem-Egiptuse org moodustas pika kitsa ala, selle lähim ümbruskond oli rikas ehitusmaterjali ja teiste loodusvarade poolest. Seal leidus rohkesti liivakivi, lubjakivi, alabastrit, roosat graniiti, mitmeid basaldi ja tulekivi liike. Alam-Egiptuse delta laius jõesuudme ümber. Tänapäeva inimesed seostavad Vana-Egiptust lootosetaimega. Niiluse orgu võrreldakse taime varrega ja deltat õiega. Iga-aastased üleujutused tõid kallastele paksu muda ja sellest sai hea pinnas viljakasvatamiseks. Vanad egiptlased nimetasid seda "mustaks maaks" ja kasutasid põllumaana. Sellest edasi asus "punane maa" - tohutu suur kivikõrb, kus sadas harva ja ei kasvanud midagi. Seal, kus lõppes "must maa", algas "punane maa".

Miks kutsusid vanad egiptlased oma maad "mustaks" ja "punaseks" ?

Umbes 5000 a e.m.a (noorem kiviaeg) vallutati Egiptus, mille tagajärjel kujunes välja ühtne Egiptuse riik. Egiptuse ainuvalitsejat nimetati Näiteks kui kuninganna Meistrid valmistasid kauneid esemeid vaaraole ja tema perele. Oma töödes kasutasid nad poolvääriskive ja kulda, mida saadi kõrbekaevandustest. Vaaraod võisid kanda valget Ülem-giptuse krooni, punast Alam-Egiptuse krooni, ühendatud Egitptuse topeltkrooni, vaaraoks. Egiptlased uskusid, et kõik vaaraod on jumalad. Vaaraode võim oli erakordselt suur. Talle kuulus kogu Egiptuses maa ja kõik elanikud pidid vastuvaidlematult tema käske täitma. Inimesed uskusid, et ta on päikesejumal Ra poeg ja seega ka ise üks jumalatest. Arvati, et vaarao oma võimuga tagab korra kogu maailmas ja et temast sõltuvad Niiluse üleujutused ning elanike heaolu. Vaaraod ümbritses erakordne pühalikkus. Ta istus kuldsel troonil, kandis peas erilist krooni ja käes kõveraotsalist valitsuskeppi. Temaga kõnelemine oli suur au, mis sai osaks vaid vähestele. Vaaraod pidid riietuma, sööma ja isegi pesema end erilisel viisil ning iga päev käisid nad templis esivanematele toitu annetamas. Inimesed soovisid, et vaaraod oleksid füüsiliselt tugevad, head jahimehed ja valmis viima sõjaväge võitudeni. Igaüks põlvitas ja suudles maad või vaarao jalga, kui neist möödus kuninglikku soosse kuuluv isik. Vaaraosid kummardati ja austati ka pärast nende surma. Vaaraod käskisid ehitada jumalate auks suured templid ja enestele hauakambrid. Hauakambrid pidid aitama vaaraol pärast surma taevasse tõusta. Egiptlased uskusid , et vaarao, kes on siit ilmast lahkunud, veedab aega koos päikesejumalaga ülal tähtede juures. Seetõttu pidi ka vaarao hauakamber tähtedele võimalikult lähedale küündima.
Tavaliselt pärisid pojad isalt võimu. Vaaraode keskmine eluiga oli 20-25 eluaastat. Vaaraode naised olid samuti olulisel kohal, kuid valitsesid riiki harva. Vaaraode naisi austati samuti jumalatena ja nad jagasid abikaasade rikkusi. Naised juhtisid ainult siis riiki, kui dünastiate lõpus ei olnud ühtegi kuninglikust soost meest võimu üle võtmas. Hatsepsuti abikaasa suri, võttis ta üle valitsemise ja juhtis riiki kasupoja Thutmosis III eest, kes oli siis ainult 5-aastane. Ta oli võimul üle kahekümne aasta. Kujudel kannab kuninganna valehabet. Osirise (teistpoolsuse jumal, kandis alati kooti ja konksu, näitamaks, et tema hauataguse riigi valitseja) atefi krooni (see oli papüürusroost ja jaanalinnusulgedest kroon) või sinist krooni. Kuninglik paar näitas tihti rahvale oma rikkusi. Protsessioonid (pidulik rongkäik), vastuvõtud väliskülalistele ja templite külastamised olid võimalused näidata vaaraode võimu.

Mille poolest oli Egiptuse vaarao võim erakordne?

Vana-Egiptuse ühiskond sarnanes püramiidile. Vaarao asus kõige tipus. Siis tuli peaminister, kes korraldas maksude kogumist ja oli põllumaade ning kuivendussüsteemide ülevataja ning esindas vaaraod ülemkohtutes. Järgnesid teised võimukandjad, kes kuulusid sageli kuninglikku perekonda. Naisetele oli lubatud omada vara, kuid nad ei tohtinud osaleda riigi valitsemises. Kõik kirjutajad ja lugejad olid väga austatud, sest nad oskasid lugeda ja kirjutada. Samuti austati templipreestreid, kelleks võisid olla ainult mehed. Nemad pesid, riietasid ja korrastasid kujusid templites nii, nagu oleks nad elavad inimesed. Preestrid elasid kindlate puhtusereeglite järgi. Nad kümblesid neli korda päevas, raseerisid päid ja keha ning kandsid kauneid valgest linasest rõivaid. (Muide, ka kõik teised Egiptuse inimesed raseerisid oma kehalt kõik karvad.) Käsitöölised koos talupoegadega moodustasid püramiidi aluse. Sõjas vangivõetud orjadel ei olnud mingeid õigusi. Inimeste arvates oli jumal neile selle koha määranud.

Proovi joonistada võimupüramiid õiges järjekorras.

Muistses Egiptuses mõõdeti rikkusi karjas ja mitte rahas. Loomade loendus, mis oli olulisim sündmus igal aastal, toimus peremehe ja ametnike juuresolekul. Valitseja kirjutajad tähendasid kõik üles ja hiljem arvestati selle alusel, kui palju peab peremees oma loomi andamiks andma. Turgudel rahaga ei kaubeldud. Kaupu vahetati üksteisega: näiteks kui kitse väärtuseks oli 1 deben, siis sai selle vahetada 1 deben kaalunud juurviljade vastu.

Kuidas maksid inimesed muistses Egiptuses?

Vana-Egiptuse ajalugu on periodiseeritud vaaraode dünastiate järgi, mida on kokku 30 dünastiat:

1.-3. dünastia valitses 4.-8. dünastia valitses 9.-10.11.-14. dünastia valitses 15.-17. dünastia tõi 18.-20. dünastia valitses 21.-24.25.-30. dünastia, mis valitses 332 e Kr. -395 arhailist perioodi (ülem- ja Alam-Egiptuse ühendamine.)
Vana Riiki (seda aega tuntakse ka kui püramiidide ajastut. Arenesid arhitektuur ja kunstkäsitöö. Hakati kasutama hieroglüüfe)
dünastia tõi esimese vaheperioodi (võimule tuli rida nõrku valitsejaid. Üleujutused põhjustasid ulatusliku näljahäda.)
Keskmist Riiki, (tugevad vaaraod taasühendasid maa ja elavnes kaubandus. 12. dünastia vaaraod lasid ehitada kanaleid ja tiike pinnase paremaks kuivendamiseks.)
teise vaheperioodi (vaaraod on kaotanud kontrolli maa üle. Hüksoslased Lähis-Idast on asunud elama delta piirkonda.)
Uut Riiki, (Ahmos tõrjus hüksoslased maalt välja. Talle järgnenud vaaraod laiendasid Egiptuse piire nii, et Egiptusest kujunes suurriik. See oli Egiptuse uue õitsengu ja ka suurima sõjalise võimsuse aeg.)
dünastia tõi kolmanda vaheperioodi (võim jaotus vaaraode ja ülempreestrite vahel.)
Hilist Riiki (egiptlastest sai vallutatud rahvas. Toimusid nuubialaste, assüürlaste ja pärslaste edukad vallutusretked Egiptusesse.)
valitses Kreeka-Rooma periood, ( 332.a e Kr vabastas Aleksander Suur Egiptuse Pärsia võimu alt. Edasisteks valitsejateks oli Aleksander III Suur, Ptolemaios I, Ptolemaios III ja Kleopatra VII.

Egiptus oli oma asendi tõttu paremini rändrahavaste eest kaitstud kui Mesopotaamia ja kannatas seetõttu ka rüüsteretkede all vähem. Ka traditsioonid ja etniline koosseis oli Egiptuses püsivam. Samuti säilus väga kaua majanduse iseloom. Juba Vana Riigi ajal rajati kanaleid ja veehoidlaid, mida kasutati põuaperioodide ajal ja selline väljakujunenud süsteem säilus väga kaua aega.

Egiptuse usundis austati väga paljusid jumalaid. Egiptlased uskusid hauatagusesse ellu. Päikesejumalat Jumal Ra`dehk Amon-Ra´d austati kõikjal üle maa pidustustel, mis kestsid üle kuu aja, ajal mil põllumaa oli üle ujutatud ja talupojad ei saanud töötada. Vahel kujutati teda kui oinast, teinekord aga kui oina peaga inimest. Lisaks oli igal piirkonnal - Egiptuses oli neid 42 - oma jumal, keda austati. Kodudes kummardati väiksemaid jumalaid, et need aitaksid lahendada igapäevaküsimusi. Paljusid jumalaid kujutati loomadena, näiteks armastuse ja rõõmujumalannat Anubist kujutati kas s´aakalina või s`aakalipeaga mehena. Tema valvas muumiate valmistamise kohta ja juhtis preestrite tehtavat palsameerimistööd. Võidukat jumalanna Sahmetit kujutati naise keha ja emalõvi peaga. Bastetit kassina, või linnu- ja loomapeaga inimestena. Thothi on kujutatud iibise peaga. Thoti oli kirjutamise ja teadmiste jumal ning mõnikord kujutati teda ka paavianina. Jumalatel olid omad perekonnad. Näiteks Osiris ja Isis olid mees ja naine ning neil oli poeg Horos. Horost kujutati kulli pea ja inimese kehaga. Horos kaitses vaaraode võimu. Osirist kujutati papüürusroost ja jaanalinnusulgedest krooniga. Ta kandis konksu ja kooti näitamaks, et tema on hauataguse riigi valitseja, talle pidid kõik surnud oma elu jooksul kordasaadetud tegudest aru andma. Hauatagune elu sai osaks vaid headele inimestele. Isis hoolitses Horose (Isise ja Osirise laps) eest ja peitis teda õela onu (Osirise venna) Sethi eest, kuni Horos suureks sirgus. Seth tappis Osirise ja püüdis tappa ka Horost. Isis aitas oma poega isa surma eest kätte maksta, kasutades võlujõudu, et petta Sethi. Re saatis Osirise ja Isise Egiptusesse, et nad õpetaksid inimestele headust. Osirise tappis tema õel vend Seth, kes puistas Osirise keha 14 tükki üle maa. Isis korjas mehe tükid kokku ja sidus need võlujõuga riideribade abil üheks, tehes niimoodi esimese muumia. Isis muutus linnuks, mähkis tiivad ümber Osirise ja andis talle elu.

Milline jumal oli egiptlastel kõige rohkem seotud usuga surmajärgsesse ellu?
Kuidas ta sellega seotud oli?

Vanad egiptlased nautisid elu ja soovisid seda teha ka pärast surma. Nad uskusid, et igas inimeses elavad vaimud. Elujõuks oli , mis tekkis sündimisel ja vabanes surres. oli inimese hing. Selleks, et elada igavesti, pidid Ka ja Ba olema ühendatud kehaga ka pärast surma ja sellepärast tuli keha säilitada. elasid pärast inimese keha surma edasi hauakambris. Ka`le tuli luua surnu elu ajal valitsenud elamistingimused. Surnutele pandi sarkofaagidesse kaasa toitu, tööriistu ja ehteid, et nad saaksid neid kasutada Osirise kuningriigis. Aja jooksul muutus preestrite võim järjest suuremaks, kes kuulutasid vaarao jumaluseks. Uue Riigi ajast peale oli preesterkond kõikvõimas. Nende hooleks jäid kõik kultusega seotud toimingud: Matuserongkäigu vastuvõtmine Niiluse kaldal, surnutepalsameerimine, surnu sulgemine hauakambrisse ja isegi kõikide orjade surmamine, kes olid teadlikud vaarao matusepaigast. Palsameeritud surnukeha paigutati kõigepealt puidust kirstu ja seejärel kivist surnukirstu esarkofaagi. Laibad muudeti palsameerimise tagajärjelmuumiateks. Sissemähitud muumia näole pandi mask, mis võis olla ka kullast, et Ba teaks, kelle kehasse ta tagasi pöörduma peab. Sarkofaagi kaanele raiuti vaarao portreekujutis. Vana-Egiptuse lõpuaastail asetati surnukehade silmaavadele elutruud kullast silma kujutised.

Miks oli oluline keha säilitada?

16. sajandil kasutati jahvatatud muumiaid Euroopas arstiteaduses. Üks Prantsuse kuningas kasutas jahvatatud muumia ja rabarberi segu oma haavade ravimiseks.
Inimesed uskusid, et loomad olid jumalate saadikud maa peal, ning paljud, näiteks vasikad, krokodillid ja kassid, mumifitseeriti samuti. Haudadest leiti tuhandeid mumifitseeritud kasse. 19. sajandil viidi umbes 300 000 kassimuumiat Inglismaale, kus nad jahvatati aiaväetiseks.

Vaata ka linki mumifitseerimise kohta.

Umbes 3000 a e.Kr tekkis egiptlastel koos riigiga ka kiri. Ametnikel oli tarvis üles märkida, kui palju vilja nad talupoegadelt kogusid, kui palju selllest salvedesse pandi ja kui palju tuli vaaraole saata. Samuti tuli anda vaaraole aru sellest, mis kohapeal sünnib. Preestrid jällegi pidid üles tähendama taevakehade seisu, et üleujutuse tulekust teada anda, või siis kirjutama üles palveid jumalatele. Ilma kirjata oleks kogu riiklik korraldus olnud võimatu. Algul tekkis Egiptuses piltkiri. Aja jooksul arenesid sellest välja Egiptusele omased kirjamärgid e
hieroglüüfid - templite ja hauakabrite seintele kirjutamiseks. Kirjutajad rääkisid oma poegadele, et olla kirjutaja on "parim kõikidest elukutsetest". Kulus kümme aastat, et selgeks saada sadu hieroglüüfe (kokku oli märke umbes 750). Õpilased harjutasid kirjutamist potikildudel - ostrakonidel. Lisaks õpiti koolides astronoomiat, matemaatikat, astroloogiat, tarbekunsti, mitmeid mänge ja spordialasid. Õpetajad olid väga karmid ja veendunud, et "poiste kõrvad asuvad seljal ja et nad kuulevad ainult siis, kui saavad peksa." Paljudest poistest ei saanud kirjutajaid ja nad jätkasid isade tööd puuseppadena või põllumeestena. Tüdrukud koolis ei käinud. Neile õpetasid emad majapidamistöid, muusikat ja tantsimist. Suurem osa egiptlasi oli aga siiski kirjaoskamatu.

Mille tõttu tekkis Egiptuses kiri?

Kirjutati kivile, puule, põletatud savitahvlitele, nahale ja papüürusele. Papüürus on Egiptusele niisama loomulik nagu savitahvlid Mesopotaamia rahavale.
Papüürus meenutab tihedat kollakat paberit, mida valmistati papüürustaime varre säsi ribadest. Osad oma tekstidest raiusid egiptlased kivisse. Sealsed raidkirjad räägivad enamasti vaaraode kuulsusrikastest tegudest. Vähemtähtsaid tekste kirjutati papüürusele. Papüürusele kirjutati musta tindiga, punase tindiga märgiti ainult suured algustähed ja taandread. Sageli kaunistati need ka pildikestega. Käsikirju hoiti tavaliselt rullis. Lahtirullituna võisid need olla mitme meetri pikkused.
Egiptlased võtsid ristiusu vastu samaaegselt Rooma impeeriumiga 324. aastal m.a.j. Roomlased keelustasid egiptuse kirja kasutamise, pidades seda paganlikuks kirjaks. Inimesed unustasid hieroglüüfide kirjutamise ja lugemise. See keel muutus surnud keeleks.

Millistele materjalidele kirjutasid egiptlased?

EGIPTUSE ARHITEKTUUR PowerPointi fail: Vana-Egiptus
Arhitektuuris seisukohalt oli väga tähtis vanade egiptlaste usk hauatagusesse ellu. Et inimene ka pärast surma edasi saaks elada, pidid elavad tema keha siinilmas säilitama. Nii oli ka kadunukese hingel olemas koht, kus elada. Ainult tähtsamate inimeste muumiaid säilitati spetsiaalsetes haudades, mida kutsutakse
mastaba`deks. See koosnes maa-alustest kividega vooderdatud hauakambrist ja selle kohal asuvast nelinurksest, kaldus külgseintega kastitaolisest ehitusest. Tavaliselt oli selles üks ruum, hiljem, alates viiendast dünastiast tehti ka mitu ruumi, et lahkunu hingel oleks võimalikult sarnane elu varem maa peal elatuga.
VANA RIIK-PÜRAMIIDIDE AJASTU
Vaaraode ainuvõimu suurenemisega ei rahuldanud neid enam madal ja pealt lame mastaba. Nüüd hakati ehitise maapealseid osi kõrgusesse suunama ja sellest kujunes välja
astmikpüramiid. Esimene suur astmikpüramiid rajati u 2750 a e.Kr. ( külje pikkus 125m ja kõrgus 62m). Hauakambreid oli selles püramiidis kokku üksteist ja nad kõik olid kaevatud püramiidid alla sügavale maapõue. Uskumuse järgi pidi vaarao astuma mööda tohutut treppi päikeseni. Astmikpüramiidi astmete täitmise järel saadi kallakpüramiid (tipust veidi längus, mitte nii kõrge, kui tavaline püramiid) ja alles seejärel suudeti ehitada tõeline . Püramiidi aluseks oli ruut, kõik neli külge olid võrdse pikkusega. Töölised ehitasid kõigepealt sisemuse ja siis pandi mööda kaldteid ülevalt allapoole kohale katteplokid. Ehitamise ajal jäeti püramiidi sisse käigud, mis viisid sügavale püramiidi sisemusse - hauakambrisse. Pärast matust need maskeeriti ja suleti hoolikalt. Püramiidi pealispind kaeti lihvitud kiviplaatidega, mis päikese käes ilusti helkisid, kuid tänapäevaks on kiviplaate säilinud ainult Chephreni püramiidi tipuosas. Mööda siledaks lihvitud kiviplaate sai vaarao samuti taevani tõusta. Püramiidide ehitamiseks kulus tohutult tööjõudu, sest ehitajate käsutuses olid ainult lihtsad abivahendid - kangid ja rullid. Töölised kasutasid kiviplookide edasitõmbamiseks ümaraid palke, mida kasteti veega, et muuta teed libedamaks. Paljud töölised said ehitusel viga, kas murdsid luid või kukkusid surnuks, kuid nad uskusid, et püramiiidide ehitamine annab neile võimaluse nautida hauatagust elu koos vaaraoga. Üksnes tee ehitamine kivimurrust tulevase püramiidini kestis mitmeid aastaid. Püramiidi ehitati kogu vaarao elamise aja ja kohe peale vaarao surma alustati uut püramiidi ehitamist järgmise vaarao jaoks.

Me teame, et vanad egiptlased seostasid oma jumalaid tähtedega. Teadlased arvavad, et kolme suure püramiidi paigutus Maal vastab täielikult Orioni vööle taevalaotuses. Ehitised asuvad ühes reas ja väikseim on pisut kaugemal vasakul, täpselt nii, nagu on paigutunud kolm tähte tähtkujus.

on kõige kuulsamad kolme vaarao püramiidid Suurim neist on Lisaks kuulusid iga suurema püramiidi juurde ka templid. Vana Riigi ajastu ehitismälestitest Giza väljal, Kairo lähedal.
Cheopsi püramiid ( 147 m kõrge ja põhjapindala üle 5 hektari)(ehitamine kestis üle 20 aasta ja see rajati u 2500 a e. Kr). Püramiid on laotud u 2 300 00 kivipangast, millest üks kaalub üle kahe ja poole tonni. Teisele kohale suuruselt jääb Templite ehitamisega tehti algust Uue Riigi ajastul. Tavaliselt ehitati kaks templit. Üks rajati vahetult Niiluse äärde ja teine jõest pisut eemale, püramiidi külje alla. Templeid ühendas pikk koridor, mida mööda viidi Chephreni püramiid (kõrgus 143m)ja kolmandale Mykerinose püramiid (u 66 m kõrgune). Nende püramiidide hauakambreid ei rajatud enam maapõue, nagu astmikpüramiidide puhul, vaid juba püramiidide sisse. Cheopsi püramiidis on kolm hauakambrit. Hauakambritel olid valeuksed, mis kaunistati palvete ja nimedega. Need olid ka pühapaigad, kuhu inimesed tõid ohvriande surnutele. Tänaseks on kõigi nende tippudest kive alla veerenud, mistõttu nad on oma esialgsest kõrgusest mõni meeter madalamad. Püramiidide ehituslikud mõõtmed on väga täpsed. Kivipaneelid suure püramiidi välisküljel on nii tihedalt üksteise kõrval, et nende ühenduskohtadest ei mahu juuksekarvgi läbi. Püramiidide kõrvale püstitati suur kivikuju - . Sfinksil on inimese pea, mõistuse sümbol ja lõvi keha, jõu sümbol. Koos tähistavad need kuninglikku võimu. Sfinks pidi valvama surnud vaaraode rahu.
vaarao surnukeha pidulikus matuserongkäigus jõe äärest matusepaika. Templites asusid suured skulptuurid, võimsad sammastikud, kooliruumid, varaaidad ja käsitöökojad. Nende ümber laiusid avarad aiad.

Püramiidide ehituskulud olid aga nii suured, et kurnasid tolleaegset majandust, seepärast loobuti hiljem nende püstitamisest. Kaugel Niiluse kallastest on Kuningate org, mis asub kõrbekaljude vahel Teeba lähedal. Pärast püramiidide aega hakkasid vaaraod ja teised rikkamad inimesed oma hauakambreid ehitama Kuningate orgu. Nad lootsid, et eraldatud org kaitseb nende haudu rüüstajate eest ja ehitasid veel eraldiseisvaid templeid, et röövleid eksiteele viia. Mõnede haudade sissekäigud olid peidetud kõrgele kaljudesse. Hauakambrite koridoridel olid tekstid ja stseenid, mis kujutasid reisi hauatagusesse maailma. Need pikad käigud viisid "Kulla saali" - muumia viimsesse puhkepaika. Kõik matmiskambrid peale ühe rüüstati enne Vana-Egiptuse tsivilisatsiooni lõppu. Ainult Tutanhamoni haud lebas puutumatult kuni aastani 1922, mil lord Carnarvor ja inglise egüptoloog Howard Carter avastasid vaarao kullast aarded. Tutanhamoni matusepaika valvasid kaks Tutanhamoni enda puust kuju, mis olid riietatud kuldrõivastesse. Tutanhamoni haud on kõige väiksem kuninglik haud Kuningate orus. Tagakambris olid suured voodid ja kaarikud. Tiibhoones ja varakambris olid väiksemad, kuid väärtuslikumad asjad ja esemed. Tema hauast on leitud veel puusüdamikega hõbetrompeteid ja muid kauneid kuldehteid. Söök ja hinnalised esemed olid samuti kuhjatud hauakambri ruumidesse. Howard Carteri ütluse järgi nägi ta kõikjal "kulla sära".

ajast on kuulsaks saanud Keskmise Riigi Benihassani kaljuhauad Kesk- Egiptuses. Ruumide poolest on nad sarnased mastabadega, kuid sissekäik kaunistati nüüd piduliku fassaadiga. Fassaadi kujundamisel kasutati sambaid. Sel perioodil esines kõige rohkem protodooria sammast, mis oli 16-tahuline ja vormilt kõige lihtsam. Lisaks protodooria sambale esines Keskmises Riigis ka muid sambavorme, mille loomisel olid eeskujuks kohalikud taimed- palm, papüürus ja lootos. Sammastele tehti peale ka värvilisi reljeefe ja hieroglüüfe.

Püramiid polnud siiski üksikehitised, vaid nende kõrval asetses tavaliselt ka teiste suurnike mastabasid ja väiksemaid püramiide. Nii kujunesid välja omaette surnute linnad, mille kompleksi kuulusid templid ja sillutatud teed.

1954. a leidsid egiptuse arheloogid puust jõepaadi, mis oli maetud süvendisse Cheopsi püramiidi lähedusse. Paat oli osadeks võetud, et see paremini ära mahuks. Märgid näitavad, et see on sõitnud vees mõnda aega. See kandis arvatavasti vaarao Cheopsi surnukeha mööda Niilust viimsesse puhkepaika. Kui avati paadi leiukoht, tungis sealt välja kuuma õhku. Egiptuse arheoloog Kamal el Mallah lausus:" Ma tundsin viiruki..., aja..., sajandite..., ajaloo enda hõngu."

Templite juurde viivat teed palistasid samuti - inimese pea ja lõvi kehaga skulptuurid. Need sümboliseerisid kuningavõimu ja täitsid valvurite ülesannet. Templisse sisse pääses läbi väravehitise e . Püloon koosnes kahest längus seinaga tornist ja nendevahelisest Kuulsamadportaalist e uksavast. Pülooni ees lehvisid kõrgete mastide otsas lipud pahade vaimude eemalepeletamiseks. Mõnikord seisid värava ees ka - neljatahuline ülalt ahenev sammas. Obeliske kasutati eelkõige päikesetemplite (omaette templite liik, mille ette paigutati obelisk) juures ja need olid samuti hieroglüüfidega kaetud. Läbi templi värava võisid astuda ainult vabad inimesed, orjadel oli templisse minek keelatud. Pülooni taga asus lahtine sammasõu -peristüülõu, kus võisid viibida vabad inimesed. Ülikud viibisid tähtsuselt järgmises ruumis - Uue Riigi ajastu templid asuvad Teeba lähedal Luksoris ja Karnakis (370 X 100 m). Levinud olid ka kaljutemplid, milledest võiks meelde jätta Abu Simbeli (asukoht) kaljutempli, ehitatud Ramses II-le. Templi eelõues asuvad 20 m kõrgused kaljusse raiutud vaarao kujud. Preaguseks templit kujudega enam seal ei ole, kuna need viidi Assuani paisu ehitamise ajal uude kohta. Vastasel korral oleks vesi need üle ujutanud.hüpostüülõues e põiksaalis. See saal oli kahe sambareaga kolmeks osaks jagatud. Templi pühamusse - võisid minna ainult preestrid. Sekoses asus ka jumalakuju. Sekost ümbritsesid väiksemad ruumid. Templis asetsesid ka varahoidlad ja raamatukogud ning seal õpetati välja noori preestreid. Selline ehitise põhiplaan püsis kogu egiptuse arhitektuuri vältel. Ruumide põhiliseks valgusallikaks oli uks. Kui aknaid oligi, asusid nad kõrgel ja olid väikeste mõõtmetega. Seinu kaeti värvikirevate hieroglüüfidega ja reljeefidega jumalatest ning valitsejatest.

Kujutava kunsti mälestisi on Egiptuses säilinud arvukalt. Vana-Egiptuse maalid jutustavad lugusid inimeste elust ja sellest, mida nad arvasid kogevat hauataguses elus. Kunstnikud maalisid majade ja hauakambrite seintele ja templite sammastele. Eriti rasked tingimused olid hauakambrite seinte kaunistamisel, kui töötama pidi rasvalambi valgel ja peaaegu õhuta ruumides. Joonistamisel järgiti täpselt kavandeid ja nõudeid, kuidas maalida inimfiguure ja esemeid. Tähtsamaid tegelasi kujutati võrreldes teistega suurematena. - selle moodustasid peamiselt seinamaal ja reljeef üheskoos. Enamasti näeme inimest üsna ebainimlikus poosis. Ta on kujutatud pika sammuga astumas, seejuures on jalad nähtud nagu küljelt, vasak jalg on alati paremast eespool, rinnaosa on otsevaates, pea ja käed jällegi profiilis, silm aga otsevaates. Sellist poosi hakati kutsuma
Pinnakunst egiptuse poosiks.
Pinnakunsti tegemine käis erinevate etappide kaupa: esiteks silus kiviraidur seina siledaks ja kattis selle õhukese krohvikihiga. Seejärel märgiti seinale punase värviga ruudustik. Musta värviga kanti seinale joonistatavate figuuride kompositsioonid. Järgmisena raius kiviraidus figuurid välja, nii et need jäid seinapinnast kõrgemaks. Lõpuks värvisid maalijad ihukarva toonidega figuurid ja seejärel teised detailid. Värve saadi looduslikest ainetest - kivimitest ja mineraalidest. Näiteks rohelist saadi malahhiidi pulbrist, punast rauaroostest, musta värvi saamiseks kraabiti pottide alt tahma, purustati sütt või põletati luid peeneks pulbriks. Värvi sisse segati munavalget ja vaiku. Värvid on säilitanud oma erksuse paljude templite ja hauakambrite seintel tänapäevani, kuigi värvimisest on möödas 5000 aastat.

Kuidas toimus seinte peale maalimine? Milliseid värve kasutati ja kuidas neid saadi?
Seleta lahti mõiste "egiptuse poos".

Kõigile kunstimälestistele on iseloomulik range ja tardunud pidulikkus, mis valitseb ka arhitektuuris.
Skulptuurikunstis võib eristada kahte suunda:
1. teosed, mis kujutavad vaaraosid ja jumalusi
2. teosed, mis kujutavad loomi ja lihtrahvast

eriti rangelt, suursuguselt ja stiliseeritult. Täisfiguurid on tardunud, sirges poosis, vasak jalg sammu võrra eespool, rusikasse tõmmatud käed tihedalt vastu külgi, vahel on ka üks käsi rinnale tõstetud. Nende nägudel on võidukas ja salapärane naeratus. Kujude pilk on suunatud üle vaataja pea kaugusse, mis rõhutab veelgi vaaraode tähtsust. Samasugused on ka istuvad figuurid. Vaaraosid kujutati Eripäraks Egiptuse skulptuuride juures on see, et need on mõeldud vaatamiseks otse eest.
Skulptorid oskasid küllalt meisterlikult inimkeha kujutada, kuid nad ei hoolinud eriti individuaalsetest eripäradest ja iseärasustest.
Lihtrahava ja loomade kujutamisel oldi vabamad tardumusest ja pidulikkusest. Need kujukesed on liikuvamad, väiksemad ja elavamad. Ometi on nad sarnased üldistuselt ja monumentaalsuselt.

Kuidas kujutati vaaraosid ja kuidas lihtrahvast ning loomi?

Kogu Vana-Egiptuse ajaloo vältel püsis vaaraode kujutamine muutumatuna - ikka seesama näoilme, riietus ja soeng. Tihti on enamus figuure ühe ja sama tüüpnäoga ning tugevalt üldistatud.

- see on kunstiliik, mis jääb skulptuuri ja maalikunsti vahele. Enamasti tehti madalreljeefi, kuid sageli olid kujutiste kontuurid ka sisse süvendatud (süvendreljeef). Reljeefid olid tihti eredalt värvilised, figuuride vahele oli lükitud palju hieroglüüfe, mis seletasid ja täiendasid kunstiteost.

Reljeefe ja Kus reljeefe ja hieroglüüfe kasutati?
hieroglüüfe kasutati templite seintel, sammastel,obeliskidel, isegi skulptuuridel ja tarbeesemetel. Hieroglüüf on teatavasti piltkiri, mis koosneb mitmesugustest figuuridest (loomad, linnud, inimesed).

algul toimusid Egiptuses aga sündmused, mis muutsid kõvasti kunsti edaspidist arengut. 14. sajandil e.m.a. püüdis Kõigepealt loobuti igasugustest jumalakujudest. Püüti tabada iga kehaliigutuse ilu ja looduse pidevat muutumist. Vaarao kujude juures ei varjata enam ebatäiuslikkust, vaid püütakse seda isegi alla kriipsutada. Värvivalik muutus tunduvalt varjundirikkamaks. Siiski ei loobutud aga kontuurist. Skulptuuridele lisati õrnust ja sarmi, n.-ö. maist ilu. Selle laadi parimaiks näiteiks on
Echnaton (endise nimega Amenhotep IV) nõrgendada preesterkonna võimu. Arvukate kohalike jumalate teenimise asemel kehtestati kogu riigis ainujumaluse kultus. Echnaton kuulutas jumalaks Päikeseketta - Atoni. Ta rajas endale ka täiesti uue residentsi, Tell el-Amarna.
Nüüd hakkasid ka kunstis muutused toimuma.
Echnatoni enda ja tema naise Nofretete portreed. Peale Echnatoni tuli valitsejaks Tutanhamon, mil taastati vanad tavad ja preestrite võim.
Egiptuse kunsti traditsioonid katkestasid lõplikult 7. sajandil Egiptusesse sissetulnud araablased. Nii muutus ka rahvuslik koosseis ja levis muhameedlus. Uueks usuks sai islam ja riigikeeleks araabia keel.
Mõisted PowerPointi fail: Vana-Egiptuse kujutav kunst Mumifitseerimine- mis see on ja kuidas seda tehti?

# data[].attributes.attachment_link.description
Inimesed asusid elama Niiluse jõe kallastele tuhandeid aastaid tagasi. Jõgi voolas läbi kõrbe ja andis inimestele vett. Ülem-Egiptuse org moodustas pika kitsa ala, selle lähim ümbruskond oli rikas ehitusmaterjali ja teiste loodusvarade poolest. Seal leidus rohkesti liivakivi, lubjakivi, alabastrit, roosat graniiti, mitmeid basaldi ja tulekivi liike. Alam-Egiptuse delta laius jõesuudme ümber.

# data[].attributes.attachment_link.title
Historical maps: Free maps, free blank maps, free outline maps

# data[].attributes.attachment_link.description
Historical maps: free maps, free outline maps, free blank maps, free base maps, high resolution GIF, PDF, CDR, AI, SVG, WMF

# data[].attributes.body
19 kaarti

# data[].attributes.attachment_link.title
The Roman Empire:18 centuries in 19 maps

# data[].attributes.attachment_link.description
This page shows the Roman Empire(s) at interesting times in its 1790-year history. The 19 maps include its beginning and its end, and various territorial maxima and minima in between, roughly every hundred years. In the centuries of sustained expansion (338 BC -- 9 AD) the intervening maps are all minima, since these correspond to times of crisis, which are the most interesting times.

# data[].attributes.body
Lektor: Siim Sultson

# data[].attributes.body
Autor: Dagmar Seljamäe

# data[].attributes.body
Autor: Dagmar Seljamäe

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Sites_myc%C3%A9niens.png/275px-Sites_myc%C3%A9niens.png

http://www.hikenow.net/images/Mycenae/thumb/MycenaeMap.JPG

Üleval rekonstruktsioon joonisena, all kaasaegne aerofoto. http://www.greeklandscapes.com/images/destinations/mycene/mycenae_aerial_photo.jpg

http://www.hikenow.net/images/Mycenae/thumb/MycenaeLionGate.JPG

http://www.worth1000.com/entries/253000/253499RXaw_w.jpg

http://image24.webshots.com/24/7/7/45/102770745AQlOkW_fs.jpg Arslantas, Rock-cut Phrygian tomb : http://www.varchive.org/dag/lionga2.jpg

The Treasury of Atreus or Tomb of Agamemnon is an impressive &amp;quot; tholos &amp;quot; tomb at Mycenae , constructed around 1250 BCE. The lintel stone above the doorway weighs 120 tons. The tomb was used for an unknown period of time. It was built around the half of the 16th century BC (400 years before the alleged time of the Trojan War) and perhaps held the remains of the sovereign who completed the reconstruction of the fortress or one of his successors. It is formed of a semi-subterranean room of circular plan, with a corbel arch covering that is ogival in section. With an interior height of 13.5m and a diameter of 14.5m, it was the tallest and widest dome in the world for over a thousand years until construction of the Pantheon in Rome. Great care was taken in the positioning of the enormous stones, to guarantee the vault&apos;s stability over time in bearing the force of compression from its own weight. This obtained a perfectly smoothed internal surface, onto which could be placed gold, silver and bronze decoration. http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/2/2f/Treasure_of_Atreus.jpg http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Atreus-2.jpg/800px-Atreus-2.jpg

http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/MaskeAgamemnon.JPG/593px-MaskeAgamemnon.JPG

http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/NAMA_Tablette_7671.jpg/765px-NAMA_Tablette_7671.jpg

http://tbn0.google.com/images?q=tbn:Ob2k-JqNCLwOdM:http://www.in2greece.com/english/maps/map_of_Ancient_Greece.jpg

http://www.galen-frysinger.com/turkey/troy01.jpg

http://www.armchairgeneral.com/wordpress/wp-content/moviereviews/troy/07_MR_19_d_VFX_07.jpg http://farm4.static.flickr.com/3006/2336722672_ecdc1a9edb_o.jpg

# data[].attributes.headline
Kreeka ajaloo kronoloogiline ülevaade 10. klassile

# data[].attributes.subject
Kreeka ajaloo kronoloogiline ülevaade 10. klassile

# data[].attributes.body
Autor: Dagmar Seljamäe

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
http://www.utexas.edu/courses/greeksahoy!/greek_colonies_550.jpg

http://api.ning.com/files/FypbXO4-tBmuNXm0G8sVJUaT5s-4xgEmmchqLPnozAXyjvIbtu-xanOV73HX7UhatrU-Jf*TBIpcj2ZjO0v2Z4JdPuPFU7Z5/Solon2.jpg

http://z.about.com/d/ancienthistory/1/0/k/T/2/786px-Persian_empire_490bc.gif

http://www.drshirley.org/geog/geog13.html Roheline - Pärsia impeerium, sinakashall - Joonia linnade liit, roosa - Kreeka linnriikide territoorium

http://z.about.com/d/ancienthistory/1/0/v/P/MarathonMap.jpg

The Greek wings (blue) envelop the Persian wings (red) while their strategically-thinned centre filled the gap made between them. http://www.starlight-tower.com/images/Louisa%27s_pictures/Battle_of_Marathon.png

http://holylandarchive.com/section_images/416_ThermopylaeMap01.jpg

http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/b/bf/Battle_of_Thermopylae_and_movements_to_Salamis%2C_480_BC.gif

http://greecepepwar.tripod.com/sitebuildercontent/sitebuilderpictures/fighting.jpg

http://darkwing.uoregon.edu/~klio/maps/gr/salamis_burn.jpg

http://www.shadyphilosophy.com/img/trireme.jpg

http://darkwing.uoregon.edu/~klio/maps/gr/salamis.jpg

http://www.livius.org/a/battlefields/plataea/plataea.jpg

http://www.heritage-history.com/books/horne/greece/zpage208.gif

http://t3.gstatic.com/images?q=tbn:ptszkYovJis4TM:http://www.usu.edu/markdamen/ClasDram/images/05/Pericles.jpg

http://members.fortunecity.com/fstav1/alexandros/philippos.jpg

http://www.deep.ee/odad.jpg

http://www.uvm.edu/~bsaylor/rome/phalanx.gif

# data[].attributes.attachment_link.description
Kus asub Hiina? (lk 136), Mis piirab Hiinat läänest (mis põhjast/ idast)? (lk 136), Millised kaks jõge on Hiinas kõige tähtsamat? (lk 136) , Mis oli ja on hiinlaste põhitoiduaine? (Vihje - vajab kasvatamiseks palju vett?) (lk 136)

# data[].attributes.body
Miksike

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Egiptlastel oli ainult 3 aastaaega.

*Egiptuses meikisid end nii mehed kui naised.

* Egiptuse suurt riiki valitses vaarao.

*Riigi kõrgeimaks ametnikuks oli peaminister ehk vesiir.

*Inimese hinge moodustasid kokku ka ja ba.

*Mastabadest arenesid ajapikku välja püramiidid.

*Egiptuse kõrgeim püramiid on Cheops.

*Egiptuses ehitati kokku üle 80 püramiidi.

*Egiptuse 3 tähtsamat templit on: Luxor, Karnak ja Ramses II kaljutempel Abu-Simbelis.

*Egiptlased kirjutasid papüürusele.

*Egiptlaste kirjamärgid on hieroglüüfid.

*Tuntuima loomamüüdi järgi olevat esimene jumal Amon.

*Egiptlaste tähtsaim jumal oli kullipeaga Ra.

*Maaharija maksis maksu vastavalt kogutud saagi suurusele ja loomade arvule.

*Egiptuse suurim vallutaja oli Thutmosis III.

*Egiptlased valmistasid punast huulevärvi roostest ja põsevärvi ookrist.

*Egiptlaste jõgi Niilus on 6671 kilomeetrit pikk.

*Egiptlased võtsid põldude harimiseks kasutusele veetõstuki ehk šaduffi.

*Põlluharimine on Egiptuses võimalik tänu Niiluse üleujutustele.

*Niiluse jõgi oli egiptlaste elu allikaks.

*Püramiid on Egiptuse vaarao hiiglaslik haudehitis.

*Cheopsi püramiid on ligi 147 meetrit pikk.

*Orjad olid sõjast võetud vangid või talupojad, kes olid rikkamatelt laenu võtnud ja ei suutnud seda enam tagasi maksta.

*Peamine toit Egiptuses oli leib ja õlu.

*Inimese surnukeha balsameeriti ehk säilitati keha kõdunemisest.

*Egiptuses sai alguse aritmeetika, geomeetria ja arstiteadus.

*Egiptlaste tähtsam kirjandusteos on "Sinuhe jutustus".

*Sõjas kasutasid egiptlased sõjavankreid.

*Sõjaväge (sõjas) juhatas tavaliselt vaarao või tema poeg.

*Egiptuse vallutas 332.a eKR Makedoonia kuningas Aleksander Suur.
Vana-Egiptuse kronoloogia
*Eeldünastiline periood- 5500-3150 e.KR

*Varane riik- 3150-2686 e.KR

*Vana riik- 2686-2181 e.KR

*Esimene vaheperiood- 2181-2040 e.KR

*Keskmine riik- 2040-1782 e.KR

*Teine vaheperiood- 1782-1570 e.KR

*Uus riik- 1570-1070 e.KR

*Kolmas vaheperiood- 1070-664 e.KR

*Hilis-Egiptus- 664-332 e.KR

*Hellenismiajastu- 332 e.KR-641 p.KR

1)„Vanaaeg"

2)„Vana-Egiptuse igapäevaelu"

# data[].attributes.attachment_link.description
Egiptlastel oli ainult 3 aastaaega. *Egiptuses meikisid end nii mehed kui naised. * Egiptuse suurt riiki valitses vaarao. *Riigi kõrgeimaks ametnikuks oli peaminister ehk vesiir. *Inimese hinge moodustasid kokku ka ja ba. *Mastabadest arenesid ajapikku välja püramiidid. *Egiptuse kõrgeim püramiid on Cheops. *Egiptuses ehitati kokku üle 80 püramiidi.

# data[].attributes.body
Autor Liivi Aarma

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nagu teistes Vana Idamaade kultuurides (Sumeris, Akkadis, Babüloonias, Assüürias, Foiniikias, Süürias jne.), nii mõjutas ka Egiptuses religioon Egiptuse ühiskonna kõiki nähtusi, vajutades teatava pitseri kõigile kultuurielu külgedele. Elementaarsed usundlikud kujutlused, mis olid kujunenud ühes ürgkogukondade tekkimisega, tegid Egiptuse mitmesajandilise ajaloo kestel läbi muutusi, komplitseerusid ja muutusid üksikasjalisemaks. Vanade egiptlaste religioon arenes sedasama teed pidi, mis teistelgi vanaaja rahvastel. Tänu arvukatele tõenditele on selge, et ka nemad läbisid animismi või animatismi all tuntud faasi. Selle uskumuse kohaselt on pea iga universumis leiduv objekt hingestatud ning omab isiksust, nagu inimene isegi.

(Animism - Taylor, tema vastu - Marett: preanimism, animatism - animismi1 faas, Frazer jt. Animatus - elav).

Juba inimkonna arenemise esimesel etapil kujunes välja usk hinge, selle salapärase anima olemasolusse, millesse usuvad ka kõige vähem arenenud rahvad. Niisugune nähtus nagu uni ning unes aset leidvad kummalised seiklused viisid varase inimühiskonna järeldusele, et inimesel on kaks ego. Sellestsamast mõttest sündiski oletus, et teise ego eksistents jätkub ka pärast surma. Animistlikus faasis inimene mitte ainult ei usu inimhinge eksistentsi, vaid näeb ka igas loodusobjektis elusolendeid. Nõnda arvatakse, et kõik puud, taimed, loomad, linnud, kalad, kivid, jõgi, päike, tuul jne. on võimelised ratsionaalselt mõtlema ja rääkima. Egiptlased uskusid, et inimesel on hing ( ba või bai), ja elujõud ( ka) - see on surnu teisik, kes sündis ilma koos temaga. Hing- ba on midagi jumalatesarnast, mis on inimeses juba tema eluajal ning vabaneb kehast alles pärast tema surma. Hinge- ba ("ilmutamine, väljandamine") sümboliseeris inimpeaga lind, kes lendas pärast inimese surma ära. Kujutlus hingest kui linnust on (või oli) väga levinud nn. primitiivrahvaste seas. Neile on lind alati mõistetamatu, kuna ta omab maagilist lennuvõimet; ta lendab taevas, kus elavad jumalad. Lindudest lähtudes jõuab religioosne teadvus mõtteni tiivulisest vaimust või jumalast, taevasest saadikust. Seetõttu on kõikides mütoloogilistes süsteemides rohkesti üleloomulikke tiivulisi olendeid. Primitiivrahvad loodavad, et kui inimene vabaneb surelikust kestast, võib temagi tiibade abil taevavalda pääseda. Egiptuses levinud mõtteviis sarnaneb paljude kaugete maade uskumustega. Aga see usk pole kusagil olnud nii tugev ja pikaajaline kui Niiluse orus. Ükski rahvas ei ole omistanud surnukultusele nõnda suurt tähtsust kui egiptlased.

Hing- ba oli kõikidel. Egiptuse (ning ka teiste maade) haudadest pärit esemed on mõnikord lõhutud, vabastamaks nende "hingi", et need võiksid asjade omaniku juurde jõuda. Ba'd ei tohi segada ka'ga. Ba - hing, mis võttis omaniku surma järel tavaliselt linnu kuju. Kui matusetseremoonia viidi läbi korralikult, suutis hing võtta mistahes kuju. Päeval ta lahkus hauda ja rändas nii taevas kui ka allmaailmas. Ka on omalaadne kaitsevaim, mis annab inimesele elu, õnne, tervise, rõõmu ja eluea. Selle vasteks on heebrea mõiste "vaim", mis erineb "hingest". Teised uurijad arvavad, et ka on inimese keha teisik. Arvututel seinamaalingutel ja reljeefidel esineb topeltkujutisi, üks täpselt teise taga, ühesuguses poosis, sarnases väljanägemises. Teine kujutis on iga kord ka. Kui inimene suri, lahkus ka tema kehast, kuid ei lakanud selle vastu huvi tundmast. Mõnikord ta isegi äratas keha jälle ellu. Mitte inimese hing ( ba), vaid ka oli vastutav surmajärgse elu ees. Keha balsameeriti eelkõige kad silmas pidades, et see oleks igal ajal kasutatav. Just ka pärast olid egiptlaste hauad nii hästi varustatud toidu, joogi ja kõige eluks vajalikuga - isegi mugavustega. Jumalad, vaaraod ja lihtrahvas - kõigil on oma ka. Jumalatel ja vaaraodel oli mitu ba'd ja ka'd. Vaaraodel oli erilised nimed nende ka'de jaoks. Vaaraode ka d tähistati sageli koguni eriatribuutide ja pärisnimedega.

Olid ka teised isiksuse elemendid, näiteks ah ("viirastus" või "kummitus") ja rin ("vägevus", "võimsus").

Egiptlaste religioosses mõtlemises leidus rohkesti ka fetishismi (<prantsuse fétichisme < fétiche < portugaalia feitico - amulett, võlumine, nõidumine). Paljusid jumalaid kujutatakse fetišitega, millest nad on ise arvatavasti välja kasvanud. Fetišism on termin, mida kasutatakse nii suurte kui ka väikeste objektide puhul. Need objektid võivad olla looduslikud või kunstlikud, ning usutakse, et nad omavad teadvust, tahet ja üleloomulikke omadusi. Fetišismijäänustena võib vaadelda ka amulette, mida kandsid kõik egiptlased, nii elavad kui ka surnud. Kõik amuletid on põhimõtteliselt fetišid ja tihti kinnitatakse, et nad toovad õnne. Paljud amuletid esindavad jumalusi. Näiteks sümboliseerib "pandla" märk (pannal - prjazhka) Isise kaitset; Horost esindab püha silma kujutis. Fetiš on teatud määral selle omaniku teener - vaim, mis on meelitatud materiaalsesse objekti, kus ta peab täitma kas üksikisiku või kogukonna käske. Isiklik või hõimule kuuluv tootem (tootem < inglise totem < indiaanlaste sõnad "tema suguhõim/sugukond") on aga omaniku patroon ja kaitsja; teda kujutatakse tihti kas looma või taimena. Totemismi võib defineerida kui üksikisiku- või hõimupoolset äratundmist, et neil on müstiline side ümbritsevate üleloomulike jõudude või vaimudega, kellega alguses kohanetakse ja keda seejärel oma huvides ära kasutatakse. Üksikud ühiskonnarühmad loevad oma päritolu totemistlikust esivanemast - mõnest loomast, taimest, mäest jne. - ja kannavad selle nimetust, mis on hiljem kandub üle patriarhaalseile sugukondadele. Paljude egiptuse jumaluste totemistliku olemuse kohta on märksa veenvamaid tõendeid. Näiteks on selge, et kassipealine jumal Bast, keda kummardati kui kassi, oli algselt kasstootem. Krokodillis kehastus jumal Sobek (või Sebek) , kes elas Krokodilopolise lähedal asuvas järves. Kulli pea kujutab ni Ra'd kui ka Horost, iibise pea aga Thot(h)i. Anubisel on šaakali pea.

Hiljem, Arhailises/Eeldünastilises ja Varase dünastia aegses Egiptuses, religioossed uskumused arenevad muistsetelt animistlikelt uskumustelt polüteismile. Kujutised teise dünastiaeelse ajajärgu maalitud nõudel jutustavad meile, et igal suguharul ja üksikkoondisel on oma kujutav embleem, mis ulatus tagasi vanadele totemistlikele kujutlustele. Nõude maalinguil me leiame standarte, mis kujutavad elevanti, pistrikku, harpuuni, ristamisi asetatud nooli, päikest, puuoksi, ja rea muid embleeme. Peaaegu kõik need standardid on hiljem Egiptuse riigi administratiivsete provintside - nomoste - embleemideks. Usundliku ideoloogia ajal muutub endine, üksikkollektiivi kõigile liikmeile ühine tootem esivanemaks ainult juhile, kes ainuüksi tuletab oma päritolu sellest esivanemast. Kultusesemeks olev loomtootem teeb läbi inimesestumisprotsessi (antropomorfisatsiooni). Selle protsessi tulemuseks on pärastise Egiptuse panteoni jumaluste - poolinimeste-poolloomade - nii omapärased kujutised, kusjuures iga jumaluse peaaegu kohustuslikuks kaaslaseks on temale pühendatud loom.

Usundis kuulub väga väljapaistev koht suure naisjumala kultusele. Tema kultusega seoses olevad rituaalsed tantsud, milles tsentraalne koht kuulub alasti naisele, on suurel hulgal esindatud nõude maalinguil, aga samuti statuettide näol naistest, kes on iseloomulikes rituaalsetes poosides. On huvitav märkida, et mõnikord on tegevuskohaks kultuslodi (kultuslodjast - hiljem). Jumalanna kultus on põhiliselt seotud põllundusega ja on oma iseloomult nähtavasti orgiastlik. Sellele osutavad fallosefiguurid, mis sageli piiravad nende keskel tantsivad naist. Emajumalanna kultus arvatavasti seguneb juba sureva ja taaselustuva looduse jumalanna kultusega. Hiljem etendas surev ja taaselustuv loodus jumal Osirisena, karjapidajate jumalusena, väga tähtsat osa Egiptuse surnukultuses ja kujutlustes hauatagusest maailmast.

Vana-Egiptuse kõigi ajajärkude usundile on iseloomulik nii fetišismi ilmsete jälgede säilimine, kui ka loomadekultus, mis eriti lopsakalt õitses Egiptuses. Loomade austamine kasvas pidevalt kuni Pärsia valitsemisajani. Nagu jutustab Herodotos, leinati sel ajal perekonnas kassi surma rohkem kui poja surma. Algselt kummardasid egiptlased peaaegu kõiki neile tuntud loomi. Nende hulka kuulusid kassid ja lõvid, koerad ja šaakalid, ahvid ja elevandid, jõehobud ja krokodillid, kitsed ja veised, konnad ja kilpkonnad, öökullid ja haigrud (capli), maod ja kalad, sitikad ja kärbsed. Liialdamata võib öelda, et kõiki Egiptuses leiduvaid loomi, linde, roomajaid ja putukaid peeti ühel või teisel määral pühaks, kui mitte ühes, siis teises nomoses. Ometi oli üksikute loomade kummardamisel ka oma väike erinevus: ühed loomad olid pühad, teisi peeti jumalateks. Ühtede eest hoolitseti ja neid hoiti, teiste poole palvetati. Siiski oli vaid ü k s härg - Apis, keda austati kui jumalat (tema kultuse keskus - Memfis, Ptahi linn), ainult üks jumalik kass Bubastises (jumalanna Basti linn), ainult üks jäär Karnakis - Amon, ainult üks krokodill Krokodilopolises (Fajumis) - Sobek/Sebek (kreeka keeles - jumal Suhos). Ent kõik nende liigikaaslased lõikasid sõbraliku kohtlemise pealt kasu. Üks loom igast liigist pidi olema kõrgeim. Peale selle kehastas see jumalik loom üksikute piirkondade jumalaid: Apis on Ptahi uuestisündinud elu, Teeba jäär - taassündinud Amon, krokodill aga jumal Sobeki inkorporatsioon. Igas templis oli neist pühadeist loomadest elus esindaja. Iga templis austatav loom oli ametlike uskumuste järgi selle või teise jumala hinge kandja; iga niisugune loom pidi omama teatavaid tunnuseid, näiteks pidi härg Apis olema must ja valge laiguga otsaesisel. Neid pühi loomi leinati, kui nad surid, ja otsiti neile asemikke. Kui leiti uus Apis, siis peeti püha kogu maal. Kes sellise looma tappis, olgu siis enda kaitseks või kogemata, see sooritas kuriteo, mida karistati surmanuhtlusega. Juhul, kui see loom pidi minema hädatapmisele, toodi talle eelnevalt rikkalikke ohvreid. Tappa tuli valutult, sest loom sündis pärast surma uuesti ja võis tuua oma liigikaaslaste kaudu inimestele häda. Kummardatud loomades nähti ka surnud, ent uuestisündinud sugulasi. Mõned teadlased arvavad, et üksnes nii võib mõista sodoomiat, mida egiptlased harrastasid jumalike loomadega. Herodotos teatab näiteks ühest naisest, kes tegi seda jääraga kõigi silme all. Isegi pühadele Apis-härgadele anti aeg-ajalt ette mõni naine.

Nagu üks saksa teadlane Alfred Wiedemann kirjutas oma töös "Der Tierkult der alten Ägypter" (1912,"Vanade egiptlaste loomakultus"), peeti eramajades madusid ja väikesi neljajalgseid majajumalatena. Nood elasid kabelikujulistes puurides ning neile toodi ohvriande ja kingitusi. Korraldati isegi protsessioone, mille käigus usklike hulgad austasid loomi, näiteks Apis-härgi. Neid protsessioone, mis olid uskliku rahvamassi austusobjekt, saatsid hümne laulvad noorukid. Wiedemann kirjutab:

" Surnud püha looma toimetamiseks viimsesse puhkepaika korraldati kulukaid matuseid. Kui loom oli eriti austusväärne, kujunes tema hauakamber omaette ehitiseks. Loom, kellele see au kuulus, puhkas ise hauapanusest ümbritsetuna kabelialuses kaljukoopas. Üksikhaudadest sagedamini maeti aga loomi suurtesse rajatistesse, kus igaüks sai endale hauakambri eri osa ja seega ka eluaseme oma surematule hingele. Uusrajatistest meelsamini püstitati aga kunstivaesel ja vähem kulukal viisil massihauakambreid. Selleks kasutati meeleldi looduslikke mäestikukoopaid või ka vanu hauakambreid, kust hauaröövlid olid riisunud nende kunagiste omanike panused ning surnukehadki olid hävinud. Neis on leitud loomakorjuseid sadade ja tuhandete kaupa. Enamasti sisaldus hauarajatises seejuures mingi kindel loomaliik, olenevalt piirkonna uskumustest, nadu näiteks aastasadade eest rüüstatud iibiste haudade puhul Sakkara lähedal, Monfaluti lähedal asuvas krokodillide hiigelhauas või Teeba ahvidehauas. Teistes kohtades toodi ümbruskonnas või kaugemalgi lõpnud pühad loomad kokku ja maeti nende erinevatele liikidele vaatamata ühte hauda või vähemalt ühisele maaaladele ".

Vanade egiptlaste puhul pärineb loomade jumalikustamine ajast, mil inimene oli ümbritseva maailma suhtes veel abitu. Inimese jõuetusest võitluses loodusega tekkinud religioossete uskumuste vanimatest vormidest võib kaljujooniste põhjal jälgida maagilisi talitusi, tõenäoliselt ka totemistlikke kujutlusi. Maagilised talitused on tihedas seoses tootmisega. See oli aeg, kui kiviaja inimesed maalisid kaljuseintele looma, mida nad lootsid maha lüüa. Hilisem loomakummardamine võis olla totemismi jäänuk, kuid tõenäoliselt oli see lihtsalt sümboolne tegevus. Isegi kui totemistlikud riitused ning uskumused kaotavad oma esialgse tähenduse, võib tootemloom säilitada oma loomse kuju. On öeldud, et mitte ainult üksikuid loomi, vaid kõiki vastava liigi esindajaid peeti konkreetsetes nomostes pühaks. Nende kohta kirjutas prof. Wiedemann: "Loomi ei jumalustatud, pigem arvati, et nad on jumalate erilised soosikud ". Aga see oli juba hiljem.
Loodusjumalad.
Egiptuse usund ei jäänud peatuma nomoste usundi staadiumil, kus antud piirkonna peremeesteks olevate jumalate kultus oli tihedasti seotud muistsete fetišistlike kujutlustega. Tekkisid ka kogu Egiptuse jumalad, kes kehastasid looduse põhijõudude: taeva-, maa- ja veejumalad. Hetkel, mil see looduse põhijõudude kultus välja kujunes, polnud Egiptuse seiskuvas ühiskonnas veel kadunud matriarhaadi igandid.

(Tuleb märkida, et matriarhaadi igandid olid Egiptuses väga püsivad. Matriarhaadi tugevate igandite tõttu nimetati lapsi endist viisi ema nime järgi - selle või teise naise pojaks, mõnikord aga tolle mehe ja tolle naise pojaks. Kui me patriarhaalse perekonna ajastul kujunenud juudi seadustekogust loeme: "Austa oma isa ja ema", siis egiptuse moraalikoodeksis öeldakse: " Austa oma ema, kes sind toitis kolm aastat rinnaga, kes ei põlastanud sinu määrdunud mähkmeid. Ära tee talle liiga: kui ta tõstab oma käed jumala poole, võtab jumal teda kuulda ". Suurt osa etendas Egiptuses ema isa. Samuti ka isa ema. Suurt tähtsust omab ka ema vend. Müüt Sethi ja Horose võitluses on säilinud tunnistuse sellest ajajärgust, mil vend oli naisele pojast lähedasem. Egiptuse perekonnas oli naine tsentrumiks ja teda nimetati "maja valitsejannaks". Egiptuses esines ka hoopis hilisemal ajal abielu, kus naine võis niisama vabalt lahkuda mehest nagu mees naisest. Samal ajal ei leia me egiptuse keeles seda suguluse keerukat terminoloogiat, mis on nii iseloomulik kõrgesti arenenud patriarhaalsele korrale. Olid sõnad ainult kõige lihtsamate sugulusvahekordade tähistamiseks: "isa" ja "ema", "poeg" ja "vend". "Tütar" ja "õde" kuuluvad suhteliselt hilisemasse aega, sest niihästi "tütar" kui ka "õde" olid ainult naissoo lõpuga femiinsed täiendused sõnadele "poeg" ja "vend". Kõiki teisi sugulusastmeid väljendati kirjeldavalt terminite liitmise teel: vanaisa - ema isa või isa isa; lapselaps - poja poeg või tütre poeg; onu - ema vend; lell - isa vend jne. Samuti ei olnud erilist sõna "esivanema" jaoks. Seda asendati sõnaga "isa". Kõik see viitab asjaolule, et siin kujunes struktureeritud perekond ja ühiskond juba õige vanal ajal, mil patriarhaalsest korrust ei olnud veel kadunud matriarhaadi jäljed. )

Seepärast ("feministliku" ideoloogia pärast...) kujutlesid egiptlased taevajumalust, keda peeti maajumalusest tähtsamaks, jumalannana, kujutades teda kas naisena või lehmana. Kuid maad nad ei pidanud naisprintsiibiks (nagu näiteks slaavlased - "emake maa", ja üldse - teistes paganlikes mütoloogias prevaleerib ettekujutus maa-emast), vaid meheks. Taevajumalannat nimetati egiptuse keeli Nutiks, ja maajumalat Gebiks.Nagu Mesopotaamias, Vana Kreekas, Vana Hiinas jne., nii tunti ka Egiptuses müüti, mille järgi universum oli alguses, kui taevas ja maa ei olnud veel eraldunud, kaootilises seisukorras. Siis aga astus nende vahele õhujumal Shu. Egiptuse vanimate mütoloogiliste vaadete järgi on kõik teised jumalad - taeva ja maa, Nuti ja Gebi lapsed. Taeva ja maa kõrval austati ka märja ürgkaose ( Nunit). Et Egiptuses oli ainult üks jõgi, mis niisutas põlde, siis hakati veejumalat, kes tegi maa viljakaks, austama Niiluse jumalana ( Hapi), kogu maa heaolu tagava jõe jumalana. Matriarhaadi jäljed avaldusid selleski, et Niilust kujutati poolenisti mehena, poolenisti naisena.

# data[].attributes.attachment_link.description
Nagu teistes Vana Idamaade kultuurides (Sumeris, Akkadis, Babüloonias, Assüürias, Foiniikias, Süürias jne.), nii mõjutas ka Egiptuses religioon Egiptuse ühiskonna kõiki nähtusi, vajutades teatava pitseri kõigile kultuurielu külgedele. Elementaarsed usundlikud kujutlused, mis olid kujunenud ühes ürgkogukondade tekkimisega, tegid Egiptuse mitmesajandilise ajaloo kestel läbi muutusi, komplitseerusid ja muutusid üksikasjalisemaks.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Budismi pühakirjad
1. loeng
India budismi taustsüsteemid. I
Märt Läänemets
16. veebruaril 2002

Budism sündis Indias umbes 2500 aastat tagasi. Kahe sissejuhatava loengu eesmärgiks ongi püüda natuke lahti seletada kaht küsimust: miks just Indias ja miks just siis sündis selline inimene nagu Buddha ja selline õpetus, mida on hakatud hiljem, tegelikult alles üsna hiljuti, nimetama budismiks. Indias ei ole seda õpetust kunagi budismiks nimetatud, selle nime andsid talle Euroopa päritolu õpetlased alles paarsada aastat tagasi. Läänes on kombeks kõiki õpetusi nimetada mingiks -ismiks, nii sai ka Buddha õpetusest ehk buddhadharma 'st, budism.

Budism kultuurinähtusena sündis Indias -500. aasta paiku. Kuna indialased ei ole olnud eriti järjekindlad ajalookirjutajad, siis on Buddha eluaastate ja muude budismi ajaloo varasemate sündmuste dateerimine tuletatud ja kokkuleppeline. Kokkuleppeliselt peetakse Buddha eluajaks vahemik -563 - -483, kuid pakutud on ka umbes sajand hilisemat aega. Igal juhul oli India kultuur tolleks ajaks juba niivõrd pika ajalooga ja niivõrd küps, et seal võis tekkida ja kujuneda selline kogu Indiat ja maailma võimsalt mõjutanud humanistlik tradistioon nagu budism. Ei maksa unustada, et India tsivilisatsiooni lätetest Buddha ajani oli kulunud umbes sama palju aega kui Buddhast meie ajani, st umbes 2500 aastat.

Budistlikus traditsioonis on Buddha sünni põhjenduseks olemas mütoloogiline seletus. Buddha sünnilood ehk džaatakad ( jātaka) väidavad, et Buddha oli paljude varasemate elude vältel elanud maa peal bodhisattvana ehk olendina, kes valmistub saama Buddhaks - Virgunuks. Bodhisattvana tegi ta lugematul hulgal häid tegusid ja elust elusse tema vaimne seisund üha küpses ja täiustus. Viimase elu enne sündimist inimeste maailma selleks, et saada Buddhaks, veetis ta Tušita taevas, õpetades dharmat sealsetele taevaasukatele. Kui aeg sai täis, sündis ta kuningapoeg Siddhārthana viimast korda ja saigi inimkujul Buddhaks. Olles oma töö siin teinud, st pannud alguse õpetusele ehk lükanud käima dharmaratta, vaibus ta parinirvaanasse ehk pärisnirvaanasse. Dharma kestab ja dharmaratas veereb aga siiamaani.

Selline on mütoloogiline seletus, mis ometi ei ole sugugi vastuolus teaduslik-ajaloolise seletusega. Kummagi kohaselt ei saanud Buddha Buddhaks mitte iseenesest ega tühjalt kohalt ilmudes, vaid Buddhaks saamisele ja dharmaratta käimapanekule pidi eelnema väga pikk periood, mille vältel kujunesid tingimused selleks. Teaduslikult lähenedes kujunesid need tingimused India kultuuri arengu käigust tulenevalt. Ka budislikus traditsioonis endas ei rõhutata sugugi ainult Buddha elu mütoloogilisi aspekte, vaid seda, et enne Buddhaks saamist tuli tal väga palju õppida ja läbi elada, st omandada inimlikku elukogemust ja kultuurikogemust. Elades lapse- ja noormehe-eas oma elu kuningapojana, jõudis ta teatud kriisini, mis ei lasknud tal enam niimoodi edasi elada. Ta pidi isegi kodust põgenema, et õppida. Rännates ühe õpetaja juurest teise juurde, õppis ja omandas ta seda, mis India kultuuriruumis oli juba olemas.

Buddha-aegne India kultuur oli kujunenud kahe tsivilisatsiooni kokkusulamise teel. Nendeks olid Induse kultuur ja indoaarjalaste kultuur. Esimene oli arvatavasti India pinnal tekkinud iidne linnakultuur, teine mujalt tulnud karjapidaja rändrahva kultuur.

Induse tsivilisatsioon oli ilmselt üks vanimaid tsivilisatsioone inimkonna ajaloos üldse, kuid sellest teatakse palju vähem kui tema kaasaegsetest Egiptuse ja Mesopotaamia tsivilisatsioonidest. Induse kultuuri õitseaeg langes umbkaudu ajavahemikku -2500 kuni -2000. Selle põhiliseks levikualaks oli Induse jõe org, kuid ta ulatus ka palju kaugemale itta ja kagusse. Selle kultuuri loojateks ja kandjateks olid ilmselt tänapäeva Lõuna-Indias elavate draviidi rahvaste esivanemad.

Induse kultuur oli linnakultuur ja suurim tänaseks välja kaevatud linn Mohenjo Daro lähedal oli umbes 2,5 ruutkilomeetrise pindalaga ja seal võis elada kuni 100 000 elanikku. Linnades olid kuni kolmekorruselised kivimajad, sirged ja laiad tänavad ning veevärgi- ja kanalisatsioonisüsteem. Linnades elasid kaupmehed, kel olid tihedad sidemed Sumeriga, mille kohta on avastatud palju arheoloogilist materjali. Induse kultuuri loojad olid ka head meremehed; tänapäeva Lothali lähedal Araabia mere ääres on välja kaevatud tolleaegne suur sadamalinn, mis annab tunnistust laevaehituse ja meresõidu kõrgest tasemest. Induse kultuur toetus paiksetele põlluharijatele, kes kasvatasid esimestena maailmas puuvilla, kodustasid kana ja elevandi. Kuid hobune nende majapidamisse ei kuulunud, samuti ei tundnud nad vankrit, rääkimata sõjavankrist.

Induse kultuur oli suuresti ilmaliku orientatsiooniga, vähemalt niivõrd, kuivõrd praegu teadaolevad andmed lubavad väita. Kirja kasutasid nad ilmselt vaid kaubanduslikel eesmärkidel. Muidugi on võimalik, et pikemad tekstid ei ole lihtsalt meieni jõudnud, kuna need võidi kirjutada kergesti hävinevale materjalile, Indiale omaselt näiteks palmilehtedele. Samas võis ka puududa vaimsete ja religioossete tekstide kirjapaneku traditsioon. Neil oli väga hästi arenenud pisiplastika, nii pronksist, liivakivist kui ka terrakotast. Ühelt pitsatilt leitud jumalakujutises arvavad paljud uurijad ära tundvat hilisema hinduistliku jumala Šiva prototüübi.

Induse kultuuri suured linnad jäeti maha -1700. - -1500. aastate vahel. Aarjalased, kes tulid umbes -1500. aasta paiku, leidsid eest juba hääbuva tsivilisatsiooni. Siiski oli selle kultuuriline mõju veel nii tugev, et aarjalased, kuigi sõjaliselt märksa võimsamad, sulandusid üsna suurel määral eestleitud kultuuri ning võtsid kahtlemata üle ka selle vaimseid väärtusi.

Aarjalased olid heledanahalistest europiididest stepinomaadid. Nad kasutasid koduloomana hobust ja neil olid sõjavankrid, mis tagasid sõjalise üleoleku. Samas olid nad kultuuriliselt Induse-äärsetest linnaelanikest vaieldamatult vähem arenenud. Nende elu aluseks olid suured veisekarjad, mida peeti ka jõukuse mõõdupuuks ja vahetusvääringuks. Indias tänapäevani kestev lehma pühakspidamine saabki alguse neist kaugetest aegadest.

Põliselanikke nimetasid aarjalased sõnaga dasyu, millest tuleneb hilisem dasa - 'ori' ja mis vihjab põliselanike alistatud seisundile. Aarjalaste pühakirja - Veedade lugulauludes räägitakse palju sellest, kuidas peajumal Indra aitas hävitada dasyu 'sid ja nende linnu. Indra hävitas ka lohemao-kujulise deemoni Vritra, kes tegi tema rahvale palju kahju, paisutades jõgesid nii, et aarjalased ei saanud oma veisekarjadega liikuda. Arvatakse, et neis teemades kajastub Induse-äärsete maade vallutamislugu, mille käigus aarjalased purustasid kohalike ehitatud irrigatsioonirajatisi.

Aarjalaste kultuur oli külakultuur ja nad ei tundnud ka kirja. Nende ühiskond jagunes neljaks seisuseks: preestriteks-teadmameesteks ehk braahmaniteks ( brāhmana), sõjameesteks-valitsejateks ehk kšatrijateks ( ksatriya), rahvaks, st ülejäänud vabadeks kogukonnaliikmeteks ehk vaišjadeks ( vaiśya) ja õigusteta inimesteks ehk šuudradeks ( śūdra). Nende elukorraldust reguleeris tavaõigusest tulenev normide ja kommete süsteem - dharma. Umbes -1000. aastaks oli neil olemas suulises pärimuses edasiantav muistsete lugulaulude põhjal kodeeritud ja kanoniseeritud terviklik tekstide kompleks, mida tuntakse veedade nime all. Veedad on suurel määral hilisema india vaimuelu ja tekstiloome alus. Sõna 'veeda' ( veda) tähendab tarkust ja on tuletatud tegusõnast vid - 'teadma'. Need tekstid muutusid aja jooksul nii pühadeks, et neid ei peetudki enam inimese poolt looduks. Veedadega tegelesid braahmanid, kes säilitasid neid ja kandsid ette rituaalsetel tseremooniatel.

Kuigi veedade sõnastust ei tohtinud muuta, ei saanud siiski keelata nende üle mõtlemist. Aja jooksul tekkis üha suurem vajadus ka veedade seletamiseks ja kommenteerimiseks. Nõnda kujunes uus vaimutraditsioon - vedaanta ( vedānta), mis sõna-sõnalt tähendab 'veedade lõppu', ehk seda, mis tuleb pärast veedasid. Kujunes sõltumatute rändõpetajate seisus ja tekkisid uued tekstiliigid, mis tihiti olid kanooniliste veedadega isegi vastuolus. Kõige tähtsamateks tekstideks selles uues traditsioonis said upanišadid ( upanisad - 'juurde maha istuma', st õpetaja jalge ees õpetust kuulama). Ka neid tekste õpiti pähe ja anti edasi põlvest põlve ning alles sajandeid hiljem kirjutati üles. Kogu veeda ja vedaanta traditsiooni nimetatakse kokku šrutiks ( śruti, tuletatud verbist śru - 'kuulama') - 'kuulutuseks'.

Veedad jagunevad neljaks kogumikuks. Tähtsaim ja mahukaim neist on Rigveda ( Rgveda), mis sisaldab peamiselt rituaalseid hümne ja ülistuslaule. Sāmaveda esitab kanoniseerituna nende laulude meloodiad. Jadžurveda ( Yajurveda) koosneb eripärastest ohvrihümnidest ning Atharvaveda loitsudest ja tervenduslauludest. Kuid juba veedadeski esineb peale ülistuslaulude ja palvete ka märksa inimlähedasemaid probleeme kajastavaid tekste, kust võib leida kriitilise ja kahtleva mõtte algeid, mis kultuuris arenedes viisid budismi ja teiste India pinnal võrsunud humanistlike õpetuste tekkimiseni. Sellise mõtteviisi heaks näiteks on hümnis "Loomise laul" sisalduv kirjakoht (eesti keeles: Nehru 1978, lk 20).

Soovitavat lugemist:

Nehru, Jawaharlal. India avastamine. - Loomingu Raamatukogu, 24-26/1978.

Basham, A. L. The Wonder that was India. (1. trükk 1954, hiljem palju väljaandeid eri kirjastustelt. Vene keeles: Бэшэм, А. Чудо, которым была Индия. Москва: Наука, 1977)

Warder, A. Indian Buddhism. New Delhi: Motilal Banarsidass, 2000 (3. trükk)
loengute sisukorra juurde

# data[].attributes.attachment_link.description
1. loeng India budismi taustsüsteemid. I Märt Läänemets 16. veebruaril 2002 Budism sündis Indias umbes 2500 aastat tagasi. Kahe sissejuhatava loengu eesmärgiks ongi püüda natuke lahti seletada kaht küsimust: miks just Indias ja miks just siis sündis selline inimene nagu Buddha ja selline õpetus, mida on hakatud hiljem, tegelikult alles üsna hiljuti, nimetama budismiks.

# data[].attributes.attachment_link.description
Milline poolsaar asub Induse ja Gangese vahel?, Millisel mandril asub India?, Milline jõgi asub Indias lääne pool?, Mis on India kõrgeim mäestik?

# data[].attributes.body
Miksike

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ajalugu on lugu inimestest ajalugu algab inimeste tekkega. 4.5 miljardit aastat tagasi tekkis maa. 3 miljardit aastat tagasi tekkis elu maal. Esimesed inimese eellased tekkisid 5 miljonit aastat tagasi. Ajalugu jaguneb laias laastus kaheks:

Inimese tekkimist seostatakse kahe teooriaga:

Inimene kuulub primaatide ehk esikloomade seltsi, hominiidide ehk inimlaste sugukonda, homo ehk inimese perekonda.

Lahknemine inimahvidest toimus ca 5 miljonit aastat tagasi

Ahvidest eristab meid 3 asja:

Vanem kiviaeg ehk paleoliitikum - algas ca 3 miljonit aastat tagasi - ca 12 000 a eKr. Inimese kujunemine Homo sapiensiks, inimasustus levib Aafrikast välja, kujunevad rassid. Homo erectus astus Euroopasse. Eestis algab 11 000 eKr

Keskmine kiviaeg ehk mesoliitikum 12 000 - 7000 eKr. Vibu, nool ja koer. Anastav majandus - korilus, küttimine, kalastamine. Rändav eluviis. Eestis ca 9000 eKr.

Noorem kiviaeg ehk neoliitikum 7000 - 2500 eKr. Neoliitiline revolutsioon. Kivi lihvimine ja puurimine. Savinõude valmistamine. Riide kudumine. Üleminek anastavalt majanduselt viljelevale majandusele - põllumajanduse ja karjakasvatuse teke viljaka poolkuu alal.

Põllumajanduse tagajärjed: suremus vähenes, rahvaarv tõusis, paikne eluviis, muutus inimeste mõttemaailm - muutused kunstis, religioonis, loomade ja lindude austamine asendus maa ja päikese kultus

Ca 2500 eKr. Leiutati vahemeremaades. Ader (kõplapõllunduse asemel künnipõllundus). Kasvas mehe tähtsus ühiskonnas. Tööjaotuse kujunemine - põlluharimine ja käsitöö. Eraomand, varandusliku ebavõrdsuse teke, kihistumine. Esimeste tsivilisatsioonide kujunemine! Eestis algas pronksiaeg pea 1000 aastat hiljem.

1300 a. eKr hetiidid Väike-Aasias leiutavad raua toorsulatuse. Eestis algab rauaaeg 50 aasta pKr.

Kõrgtsivilisatsioon tekkis tänu Niilusele, Niilus 6650 km pikk. Niilusel tekivad iga aasta üleujutused, tänu sellele sai seal tegeleda põllumajandusega.

Juunis algavad vihmasajud, juuli - november üleujutused, november - märts põlluharimisperiood. Tehniline areng oli Egiptuses aeglane, sest puudus otsene vajadus muutusteks, 3000 a.eKr võeti kasutusele Šaduff. Kõige stabiilsem riik. Egiptust iseloomustab läbi ajaloo püsivus ja suletus, teda ümbritsevad kõrbed kaitsesid teda mõjutuste eest. Niilus oli ka oluline riiki ühendav veetee.

Herodotos 5. Saj. eKr „ajaloo isa" „Histooria", Histooria II Raamat on Egiptuse raamat.

31 dünastiat, puudus ajaarvamises nö 0-punkti

Tähtsamad etapid:

5000 a eKr varasemad põlluharijate asulad Egiptuses

3000 a eKr ühendas vaarao Menes Egiptuse

2700-2200 eKr Vana riigi periood. Vaaraode absoluutse võimu tipp. Traditsioonide väljakujunemise periood. Giza püramiidid. Sisesegadused ja nomarhid tahavad võimu.

2000-1650 eKr Keskmine riik. Egiptus ühendatakse Nuubia. Lõpetatakse sisesegadustega.

1550-1075 eKr Uus riik. Välise võimsuse hiigelaeg. Vallutati palestiina jaa süüria. Egiptusest sai suurriik. Sõjad hetiitidega, jäädi Süüriast ilma. Lõpeb jälle segaduste ajaga seoses preestrite võimutaotlusega.

Egiptuse ühiskond oli traditsiooniline ja hierarhiline.

Vaarao ehk „suur maja" absoluutse võimuga jumal-kuningas. Kätkes endas erinevatel eluetappidel erinevaid jumalaid: taevajumal Horos, Surnuteriigi kohtumõistja Osiris, Päikesejumal Ra poeg

Vaarao Ülesanded: Tagama rahva heaolu, garanteerima, et säiliks maailmakord maal. Andis välja seadusi. Sõjakäikkude juhtimine. Usulised talitused ja sakraalehitiste püstitamine

Vaarao välised tunnused: Ülem- ja Alam-Egiptuse ühendamist sümboliseeriv topeltkroon. Valitsemissau ja piits. püramiidid

Maakondade ehk nomoste asevalitsejad ehk nomarhid - viisid kohapeal ellu vaarao korraldusi, juhtisid ehitustöid, kogusid makse, vajadusel kutsusid kokku sõjaväe.

Preestrid - olid lisaks usulistele talitustele ka vaarao nõuandja

Kõrged väepealikud - muutusid eriti tähtsaks Uue riigi ajal, kui vaaraod pidasid vallutussõdu piiride taga.

Kirjutajad - kontrollisid töötajaid kõigis üksikasjus, fikseerisid kirjalikult kõigi kohustused ja nende täitmise

Sõdurid, käsitöölised, talupojad, orjad
Egiptuse religioon
Egiptuse ühiskond oli äärmiselt traditsiooniline ja religioosne, kindel ja üldkehtiv süsteem puudus.

Paikesejumal RA. Hilisem Amaon-Ra (keskmise ja uue riigi ajal). Maailma looja ja esmane valitseja, laevaga üle taevalaotuse, vaarao oli Ra poeg

Osiris - Ra ametipärija. Niiluse üleujutustest tekkiva viljakuse jumal, inimkonna suur heategija

Isis - Osirise õde ja abikaasa

Seth - Osirise ja Isise vend. Kõrvetav ja viljatu läänetuul

Horos - Osirise ja Isise poeg, pistrikukujuline, vaarao kehastus maa peal, võitis Sethi

Sellel müüdil on mitu tähendust: Viljakas Osiris ja viljatu Seth sümboliseerivad Egiptuse aastaaegade vaheldumist ja seda, et lõpuks jääb ikka peale Osiris. Igale põuale järgneb Niiluse üleujutus. See müüt seletab vaarao jumalikku päritolu maa peal on ta Horos, kes liigutab päikest ja pärast surma muutub ta Osiriseks ja valitseb surnuteriik. Lisaks kõigele on ta päikesejumal Ra poeg.

Pühad loomad: skarabeus, apis, iibis, kass, krokodill

Tempel - jumalate varjupaik

Elu pärast surma: Osirise kohus, Anubise kaalude juures, kaaluvihuks maailmakorraldus Maal
Egiptuse kultuur Kiri
Kiri, kirjandus, kalender, osati arvutada geomeetriliste kujundite pindala, papüürus, arstiteadus, päikese ja veekella
Mesopotaamia
Mesopotaamia - jõgedevaheline maa, Eufrat ja Tigris

Tänapäeva Iraagi alal
Mesopotaamia eripärad võrreldes Egiptusega: Savitsivilisatsioon
Mesopotaamia oli välismaailmale väga avatud - kaubeldi aktiivselt naaberaladega ning oldi vastuvõtlikud uutele mõjutustele. See tõi kaasa ka sõjad ja rüüsteretked. Seega oli Mesopotaamia tsivilisatsioon palju vähem stabiilne kui Egiptuse oma.

Mesopotaamia tsivilisatsiooni rajasid SUMERID - maailma vanim ajalooline rahvas, tulid sinna ca 3500 eKr, linnriigid olid 3000-2340 eKr. Linnriigid olid 5 korda väiksemad kui eesti.

Sumerite tsivilisatsioon oli linnatsivilisatsioon (linnriigid)
Tähtsamad linnad: Ur, Uruk, Kiš
Kuningas (sõjapealik ja kõrgeim kohtuvõim)
Preestrid
Vabad kodanikud ehk sõltumatud talupojad ja käsitöölised ( Rahvakoosolek, jõukamad, sõjavägi)
Sõltlasted Sumerite leiutised:
Sumerid kadusid ära
Pärast sumereid kujunevad Mesopotaamias suuri piirkondi ühendavad suurriigid - Akad, Vana- ja Uus-Babüloonia, Assüüria Mesopotaamia religioon Sarnasused Egiptusega: Suurim erinevus Egiptusest:
Mesopotaamias ei peetud kuningaid jumalateks, olid vaid inimliku ja jumaliku maailma vahetalitajad

Mesopotaamia panteon tipnes kolme suure meesjumalaga: ANU
Jumalad: Enlil, Anu, Ea, Ištar
Tempel kui jumala kodu, tagas jumala kaitse linnale. Sumerite ajal - kõrgustesse püüdlevad astmiktemplid ehk tsikuraadid. Hiljem - madalad, mitmeõuega templikompleksid.

Viis kultuurisaavutust: kiilkiri, kirjandus (eepos), matemaatika (kuuekümnendsüsteem), astmiktemplid, savitahvlite raamatukogu
Iisrael
Iisraelasi nimetati heebrealasteks. Aabraham - 2000 eKr viis heebrealased Mesopotaamiast Uri linnast Kaanonimaale. Sõlmis jumal Jahvega lepingu.

Ca 1700 eKr algab juutide Egiptuse vangipõli (kokku 450 aastat)

Mooses. Ca 1250 eKr viib iisraellased tagasi Kaanonimaale.

Mooses sai Siinai mäel 10 käsku

Moosese surm Nebo mäel
Ca 1200-1000 kohtumõistjate periood
Riiki ei olnud, elati hõimudena (12 hõimu, neist tähtsamad juuda ja iisraeli hõimud). Hõimu eesotsas oli sõjapealik, kohtumõistja

Taaveti ja Koljati võitlus

Ca 1000 eKr rajas Taavet Iisraeli riigi. Määras pealinnaks Taaveti linna ehk tulevase Jeruusalemma

Kuningas Saalomon (965-928). Taaveti poeg

Saalomon rajas Jahve templi, nn esimene tempel
Pärast Saalomoni surma jagunes riik kaheks: Juuda ja Iisraeli riigiks Iisraeli religioon. Judaism
VANA TESTAMENT - peamine allikas iisraellaste ajaloo, religiooni ja seaduste kohta. Juutide identiteedi alus

Heebreakeelsete tekstide kogum. Pandud kirja alates Taaveti-Saalomoni ajast 10. saj eKr, enamus Babüloni vangipõlves 6 saj eKr, lõpetatud 3-2 saj eKr. Kreeka keelde sai Piibli vanemaks osaks
Vana Testament:
Juudid jagavad Vana Testamendi raamatud kolme rühma: Seadus ehk Toora, Prohvetid ja Kirjad

TOORA - kõige püham, Moosese seadused (5 Moosese raamatut). Loetakse läbi 1 aasta jooksul, 613 juhist (248 käsku ja 365 keeldu)
ERILINE! Esimene monoteistlik religioon, juudid olid esimene rahvas, kes loobus ebajumala kummardamisest!
Judaism - maailma vanim monoteistlik religioon. Juudid kui äravalitud rahvas (valitud kannatuste ja leina jaoks). Äravalitud rahvast on võrreldud pere esmasündinuga (vastutus!)

Templimägi ehk Moria mägi. Juutide kõige püham koht, Jeruusalemma keskpunkt

I Tempel - rahas Saalomon, hävitas Nebukadnetser II

II Tempel - rajati pärast Babüloni vangipõlve 6 saj eKr, hävitasid roomlased 70 pKr

Pärast I templi hävingut 70 pKr algab juutide diasporaa ehk elamine hajutatult üle maailma

Kestab ligi 2000 aastat ja lõpeb Iisraeli riigi rajamisega 1948. Tagakiusatud. (getod, Jeesuse tapjad, kõikide halbade asjade süüdlased)
Templite hävitamine oli juutide ajaloo kõige traagilisem hetk!
Juudi religioonis rahvuslik leinapäev templite hävitamise mälestuseks Tisha B Av

Kasutasin tunnis üleskirjutatud materjali.

# data[].attributes.attachment_link.description
Ajalugu on lugu inimestest ajalugu algab inimeste tekkega. 4.5 miljardit aastat tagasi tekkis maa. 3 miljardit aastat tagasi tekkis elu maal. Esimesed inimese eellased tekkisid 5 miljonit aastat tagasi. Ajalugu jaguneb laias laastus kaheks: Inimese tekkimist seostatakse kahe teooriaga: Inimene kuulub primaatide ehk esikloomade seltsi, hominiidide ehk inimlaste sugukonda, homo ehk inimese perekonda.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Seitsme maailmaime seas esikohale seadis Herodotes Giza püramiidid. Tänapäeva inimene, kes püramiididest palju kuulnud või lugenud, on nende nägemiseks ette valmistatud. Nii ei kutsunud püramiidid esimesel hetkel minus esile erilist hingevärinat. Vapustava elamuse sain alles Egiptuse-reisi viimasel õhtul, kui jälgisime sfinksi ja püramiidide taustal toimuvat muusikalis-sõnalist etendust. See jäi hinge.
Päike oli just vajunud Liibüa kõrbe liivaväljadesse püramiidide taga ning üksnes õrnpunane triip rääkis veel mõni tund tagasi asfalti, liiva ja kive kõrvetanud päikesekettast. Tihenevas pimeduses seisid värvilistest tuledest valgustatud hiigelsuured haudehitised: esimesena vaarao Hufu (kreeka keeles Cheops), veidi kaugemal vasakul Hufu poja (või venna) Hafra (Chephren) ning viimasena Menkaura (Mykerinos) püramiid; esiplaanil aga etenduse peategelase Suure Sfinksi kuju ning templite varemed. Ebamaiselt madala tämbriga hääl pajatas püramiidide ehitamisloost, laserikiired lisasid teavet, näidates templite, hauakambrite, õhutusðahtide ja koridoride asupaiku ning isegi surnud vaarao teekonda viimsesse puhkepaika. See sundis mõttes päevase külastusretke juurde tagasi pöörduma.
Giza (araabia Al-Jîzah) nekropol hõlmab 2000 ruutmeetri suuruse ala murendiga kaetud lubjakiviplatoost, mis uhkeldab umbes 40 m kõrgusel Niiluse orulammist. Platoo jalamil kulges muistsel ajal kanal, mis eraldas viljaka lammi Liibüa kõrbest. Kanalit mööda toimetati haudehitiste jaoks kohale kive samas Niiluse vastaskaldal või Assuanis, kaugel lõunas, asuvatest karjääridest.

Alles siis, kui püüad pilguga haarata ühekorraga hiigeltrepina lõpmatusse sirutuvat püramiidi ja selle jalamil ukerdavaid inimesi, tunnetad rajatise tõelist suurust. Sääraste tohutute ehitiste püstitamisega tulid siinsed inimesed toime ajal, mil meie esivanemad Euroopas olid alles loomanahkadesse rõivastatud kütid või algelised põlluharijad. Nii võidki kalduda usaldama "asjatundjate" väiteid, justkui oleks need ehitised teinud Maa-välised olendid. Püramiididega seostub palju salapärast: neis otsitakse arvude maagiat, püütakse tõestada püramiiditahuka soodsat mõju inimese psüühikale ja enesetundele, usutakse needust, mis tabavat vaaraode haudehitiste rahu rikkujaid

HUFU PÜRAMIID

Giza püramiidid pärinevad nn. Vana riigi 4. dünastia ajast, aastatest 2551-2471 eKr. Kuulsaim neist on Hufu püramiid. See oli ligikaudu neli ja pool tuhat aastat maailma kõrgeim ehitis: algselt 146,6 meetri kõrgune, praegu 7,85 meetri võrra madalam, sest tipp on hävinud. Alles 1880. aastal ületasid Kölni toomkiriku tornid püramiidi kõrguse 10 m võrra. Vapustavad on teisedki arvud: külgede pikkus 230,37 m (enne pealiskatte kadumist 232,4 m), pindala 5,4 ha, maht algselt 2 521 000 m³ (praegu umbes 170 000 m³ võrra väiksem), kogukaal 6,5-7 miljonit tonni. Rajatis püstitati ligikaudu 2,25 miljonist kiviplokist, millest igaühe kaal oli umbes 2,5 t (osal kuni 15, mõnel isegi 70 t). 20 aasta jooksul olevat ehitusega ametis olnud saja tuhande meheline töölistevägi.

Kiviplokid paigaldati ülitäpselt, raske on nende vahelt leida pisematki tühikut. Küljed orienteeriti põhiilmakaarte suunas, kusjuures aluse suurim kõrvalekalle põhjasuunast on vähem kui kümnendik nurgakraadi. Püramiidi küljed kaeti tugevate ja ilusate plaatidega. Nende jaoks murti kive Gizast umbes 30 km kaugusel asuvatest Niiluse paremkalda lubjakivikarjääridest. Pärast paigaldamist lihviti plaadid siledaks. Vaaraode ajal valged püramiidid sädelesid päikesekiirtes, ja kui uskuda mõningaid allkaid, siis nende lehtkullast kattega tippude sära pimestas silmi. Tänapäeval pole püramiididel kullast jälgegi, minema on veetud valged kividki. XIV sajandi rändurid on kirjutanud püramiidil sipelgatena tegutsevatest ja poleeritud plaate alla laskvatest inimestest. Kairosse püstitati nendest ilusatest plaatidest mitu paleed.

Hufu püramiidi tipus on umbes 10 ruutmeetrise läbimõõduga plats, kuid tõus sinna on nüüd keelatud. Ka pääs hauakambrisse on hiljutise restaureerimise järel niivõrd piiratud, et meietaolistele lihtinimestele osutus see võimatuks. Jäi üle vaid piki püramiidi jalamit patseerida ja vastu alumisi kiviplokke nõjatuda.

Püramiidi ümbritses kunagi 10,5 m kaugusel müür, mille kõrgus oli antiikallikate järgi umbes kümme meetrit, paksus aga, nagu uuringud näitavad, kolm meetrit. Suurest püramiidist ida pool seisavad veel kolm "püramiidikest", külgede pikkused vastavalt 49,5, 49 ja 46,9 m, kuhu arvatakse olevat maetud Hufu kolm naist.

Omapärane vaatamisväärsus on spetsiaalsesse paviljoni paigutatud nn. Päikeselaev, mille 1954. a. juhuslikult avastas egiptuse arheoloog Kamal el Mallak. Laev leiti liiva ja 17-20-tonniste lubjakiviplokkide alla varjatud "sadamast" püramiidi lõunaküljel. 4500 aastat tagasi liibanoni seedrist valmistatud veesõiduki pikkus on 43,3 m, laius kuni 5,6 m ja süvis 1,5 m. Aluse 1224 detaili kinnitavad vaid köied ja puupunnid, metallosi pole. Laeva keskel oli 9 m pikkune kinnine "kajut". Arvatakse, et just selle laevaga toimetati püramiidi juurde Hufu mumifitseeritud surnukeha.

Aero- või kosmosefotodel tulevad esile püramiidi ümbritsevad korrapärased nelinurksed rajatised, millest turist, kes varemete vahel paremat pildistamiskohta otsib, ülevaadet ei saa. Tegu on aga leidude poolest eriti väärtuslike ajaloomälestistega - nimelt vaarao lähikondsete ja ülikute haudehitistega, mis kannavad mastaba (araabiakeelsest sõnast mastabah, mis tähendab elumaja kõrval asuvat savist pinki) nime. Klassikaline mastaba koosneb kahest maa-alusest kambrist (hauakamber ja hauapanuste ruum) ning maapealsest osast. Kaljusügavusse raiutud hauakambritesse viis püstine ðaht. Paljud mastabad ei jäänud ilult ja arhitektuuriliselt lahenduselt maha püramiididest, olles teinekord isegi rikkalikumalt ilustatud. Hufu püramiidi ümbruses on lahti kaevatud umbes 150 ülikukalmu.

HAFRA PÜRAMIID

asub Giza platoo teises otsas, kuhu Hufu püramiidi juurest jõuab vähem kui 10 minutiga. Hafra püramiid jäi eelkäijale kõrguse poolest 3,1 m alla (algselt 143,5 m, praegu 136,4 m), kuid asudes Giza nekropoli kõrgeimas punktis, paistab Hufu omast isegi suuremana. Erinevalt teistest Gizas on Hafra monumentaalansambel - püramiid, kaks templit ning neid ühendav galerii - täielikult säilinud. Kompleksi kuulub ka alumise templi kõrval asuv Suur Sfinks. Karjääri jäänud hiiglaslikust kaljurünkast laskis vaarao Hafra valmistada lõvi keha ja inimese näoga monumendi. Arvatakse, et sfinksi näojooned kujutasid üsna tõetruult päikesejumalat kehastanud vaaraod. Aegade jooksul on sfinks tugevasti kannatada saanud: kaduma on läinud peakate võimusümboli - kobra - kujutisega ning habe. Nägugi püüdsid moslemitest usufanaatikud rikkuda, mamelukid kasutasid seda isegi sihtmärgiks suurtükkidest laskmisel. Liiv on korduvalt monumendi enda alla matnud, mitu korda on sfinksi restaureeritud. Ürikute järgi tehti seda esmakordselt vaarao Menheprura (Thutmosis IV) korraldusel XV sajandi lõpus eKr., viimati aga aastail 1925-1926.

Itta vaatava Suure Sfinksi kõrval tunned end kääbusena, sest suuruselt on see võrreldav 6-korruselise elumajaga: kõrgus 21 m ja pikkus 57,3 m. Sfinksi näo kõrgus on 5 m, laius 4,1 m, nina pikkus 1,71 m.

Sfinksi tempel on ainus Muinas-Egiptuse Päikesele pühendatud tempel. Selles oli kaks altarit (idapoolses palvetati päikesetõusu ajal, läänepoolses - loojangul) ja 24 sammast - iga tunni jaoks üks. Jaotasid ju muistsed egiptlased aasta 12 kuuks, kuu 30 ööpäevaks ja ööpäeva 24 tunniks.

Vaevalt paarikümmend meetrit eemale jääb Graniittempel, mis on ehitatud vaarao mumifitseerimise jaoks. Kujult meenutab see 12 m kõrgune pühamu suurt mastabat. .

Templisammaste vahelt pääseb poole kilomeetri pikkusele ja kuni 5 m laiusele kiviteele, mis viib püramiidi jalamile Ülemise hauatempli juurde. Selle pühamu mõõtmed on 145 × 45 m, seal leidub viis eeskodadega palveruumi ja suur õu vaarao 12 skulptuurkujutisega.

MENKAURA PÜRAMIID

Hafra poeg Menkaura oli viimane IV dünastia vaarao, kes laskis enda ja lähikondsete jaoks Giza platoole uhke hauamälestise püstitada. Tema püramiid on väikseim (külje pikkus 103,4 m, kõrgus 65-66 m). See on ehitatud mitte aluskivimile, vaid suurtest lubjakiviplokkidest rajatud tehisterrassile.

Püramiidi põhjakülge "kaunistab" arm, mille kaudu XIII sajandil kullahimus mamelukid püüdsid ehitise sisemusse tungida. Inglased Vyse ja Perring avastasid 1837. aastal samas püramiidi jalamil ka tõelise sissepääsu, mida kasutasime meiegi. Järsult langev (26 kraadi) ligi 32 m pikkune hoolikalt graniitplaatidega kaetud koridor juhtis suhteliselt väikesesse eestuppa. Koridor oli niivõrd madal, et tuli liikuda kummargil. Jalad tõstsid tolmu. Mida sügavamale jõudsime, seda kuumemaks muutus. Eriti umbne oli kaldkoridoris. Püramiidides pidavat inimesed sageli teadvuse kaotama (nii olevat juhtunud ka Napoleoniga Hufu püramiidis). Meie läbisime selle katsumuse edukalt.

Suundusime horisontaalsesse tunnelisse. Siis tuli graniitplaatidega kaetud ruum, kust Vyse oli avastanud sisesarga tükid koos vaarao rüüstatud muumia jäänustega. Edasi järgnes uus tunnel, avades vaate mitme sügava niðiga panusteruumile. Siin paiknenud aarded langesid hauaröövlite saagiks tõenäoliselt juba vanaajal. Ka Vyse'i ekspeditsiooni avastatud ja püramiidist välja toimetatud paleefassaadi kaunistustega basaldist sarkofaag läks kaduma: laev Beatrice uppus Hispaania rannikul Trafalgari neeme juures. Koos laevavraki ja sarkofaagiga lamab seal ookeanipõhjas hulk teisigi leide. Menkaura hauatemplist leitud esemetest võib Egiptuse Muuseumis Kairos näha vaid skulptuure.

Sügavalt jääb mällu ka Giza platoo kollakaspruun värvus, millel ainsateks eredamateks värvulaikudeks vaid kaameliküürusid katvad vaibad ja turistide rõivad. Ja muidugi platoo kohal lehviv lõhn. Selles oli Liibüa kõrbesügavustest tuleva kuuma liiva hingust, siinsamas tuhandetest jalgadest üles tõstetud peene tolmu lõhna, loomasõnniku haisu ja linnast kanduvaid toidu- ning suitsuaroome. Paistis aga, et nii püramiidid kui Suur Sfinks olid kõigega ammu harjunud.

Autori fotod

# data[].attributes.attachment_link.description
Seitsme maailmaime seas esikohale seadis Herodotes Giza püramiidid. Tänapäeva inimene, kes püramiididest palju kuulnud või lugenud, on nende nägemiseks ette valmistatud. Nii ei kutsunud püramiidid esimesel hetkel minus esile erilist hingevärinat. Vapustava elamuse sain alles Egiptuse-reisi viimasel õhtul, kui jälgisime sfinksi ja püramiidide taustal toimuvat muusikalis-sõnalist etendust. See jäi hinge.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Uurijad oletavad, et taastumine võttis nii kaua aega sellepärast, et enda positsiooni kindlustada püüdnud liike tabasid keskkonna muutudes üha uued tagasilöögid, vahendab Discovery News.

"Tundus, et normaalne elukorraldus on kohe taastumas, kui saabus järgmine kriis ja keeras kella jälle tagasi," kirjeldas olukorda Ühendkuningriigi Bristoli ülikooli uurija Michael Benton.

"Süsinikukriisid kordusid järjepanu ning viimaks taastusid normaalsed olud alles pärast umbes viie miljoni aasta möödumist."

Permi-Triiase väljasuremine, mida mitteametlikult kutsutakse "Suureks Väljasuremiseks" (ingl The Great Dying), oli Maa ajaloo kõige mastaapsem massväljasuremine, mis tappis 96 protsenti mereelulistest ja 70 protsenti maismaal elunenud selgroogsetest liikidest ning isegi suure osa putukatest.

Teadlased pole kindlad, mis väljasuremise põhjustas. Nähtavasti toimus see aga kolmes etapis, mis tähendab, et elule Maal andis sedavõrd hävitava hoobi mitme katastroofilise teguri kombinatsioon.

Mõned uurijad arvavad, et osaliselt võis süüdi olla globaalne soojenemine, mille võisid, aga ei pruukinud käivitada kas mõni suur nn söepurse (isesüttinud söemaagi või naftamaardla ulatuslik, pikaajaline põleng) või vulkaanilised sündmused.

Uurijad analüüsisid varem läbi viidud, massväljasuremise järgsele perioodile keskendunud uurimistöid, selgitamaks välja, kui kaua võttis Maa elukatel aega taas jalule saamine.

Kümne miljoni aasta pikkusel viivitusel oli uurijate hinnangul kaks põhjust: kriisi ägeduse äärmuslikkus ning esimese väljasuremislaine järel püsima jäänud kasinad olud.

# data[].attributes.attachment_link.title
Loodus taastus ajaloo suurimast väljasuremisest 10 miljonit aastat

# data[].attributes.attachment_link.description
Mis iganes see ka polnud, mis umbes 250 miljoni aasta eest pühkis 90 protsenti elust Maal, oli tegu tõeliselt ränga hoobiga. Värske uurimus annab mõista, et pärast seda ei naasnud "elavad, hingavad organismid" tegelikult veel kümne miljoni aasta vältel. - DELFI

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ligemale 28 miljonit aastat tagasi, oligotseeni ajastus, kui tänane Aafrika oli juba Euraasia külje alla triivinud ja Vahemeri oli pigem suure järve staatuses, on tänase Egiptuse kohal nähtud hiiglaslikku tulekera, kui ilmselt komeet Maa atmosfääri sisenes ja ära põles.

Inimkonda see muidugi ei puudutanud, sest evolutsioon polnud veel inimlaste meisterdamisega valmis saanud, aga looma- ja taimeriik võttis oma annuse seda tuleleeki vastu. Komeet on sisenenud Maa atmosfääri leegitseva lööklainega, ning enne Maani jõudmist plahvatanud.

Dinosauruste hävingut see enam kaasa ei toonud, sest need olid välja surnud juba ligemale 38 miljonit aastat varem, ja kuigi oligotseenis räägitaksegi kliima jahenemisest ja merepinna alanemisest, siis selle lõppu ei saa ka komeedi kokkupõrkega seletada. Enamvähem samal ajal 28-26 miljonit aastat tagasi leitakse USA-s Utah osariigi aladelt jälgi ajaloo ühest rängimast plahvatusest, kui La Garita kaldeera endalt "korgi" pealt paiskas. Ja oligotseeni lõpuks (20 miljonit aastat tagasi) sai Antarktika oma tänase jääkatte.

Rühm Lõuna-Aafrika Vabariigi teadlasi jõudis nüüd pika uurimise järel kokkuleppele, et kunagise komeediplahvatuse tõttu (u 28 miljonit aastat tagasi) on tuline lööklaine tapnud kõik oma teelt ja külvanud 6000 ruutkilomeetrise ala Saharas üle silikaatklaasiga.

Nende järeldus peaks andma ka esimese kindla aluse rääkida komeedi kunagisest kokkupõrkest maaga, samas kui enamasti on nn "väljasuremissündmusi" seostatud asteroidiplahvatustega.

Eotseeni-oligotseeni juba selleks ajaks toimunud "väljasuremissündmust" 33,5 miljonit aastat tagasi igatahes ei saa kummagi plahvatusega seostada. Järgmine, oluliselt väiksem " väljasuremissündmus" algas kümme miljonit aastat hiljem. Seega, kui komeet tabaski Maad, siis sellega vist üleilmset katastroofi ei järgnenud.

"Komeedid külastavad alati meie taevast - nad on räpased lumepallid, kus jää on segatud tolmuga - kuid kunagi varem ajaloos ei ole komeedilt pärinevat materjali leitud Maa pealt," kommenteeris Witwaterstrandi ülikooli professor David Block Johannesburgist meediale.

Egiptuse liivast on leitud tõendeid, et komeedi kokkupõrge on kuumutanud maapinda isegi 2000 kraadini Celsiuse järgi. See "ränidioksiidi meri" oli tuntud juba antiikajal, ka vaarao Tutankhamuni ehteid pärineb sealt.

# data[].attributes.attachment_link.title
Egiptust on kunagi tabanud leegitsev komeet

# data[].attributes.attachment_link.description
Ligemale 28 miljonit aastat tagasi, oligotseeni ajastus, kui tänane Aafrika oli juba Euraasia külje alla triivinud ja Vahemeri oli pigem suure järve staatuses, on tänase Egiptuse kohal nähtud hiiglaslikku tulekera, kui ilmselt komeet Maa atmosfääri sisenes ja ära põles. - DELFI

# data[].attributes.body
Lühidalt Maa ja looduse arengust, jääajast ja inimese arengust.
Autor - ?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Eoon

Geoloogilist ajaskaalat loetakse alt ülespoole, st vanimad ajastud on all ja uuemad ülevalpool.

Lühidalt Maa ja looduse arengust, jääajast ja inimese arengust.

Fanerosoikum eoon - 542 miljonit aastat tagasi kuni tänapäevani

Kainosoikum - Uusaegkond

10 000 - Jääaja lõppemisega muutuvad paljud alad kõrbeteks.

Inimkonna suuruseks on hinnanguliselt 3 miljonit inimest.

11 200 - Algas jää taganemine Eesti territooriumilt

Kujunes kuus haru: negroidid, mongoliidid, kaukasoidid, australoidid, ameroindiaanlased ja polüneeslased.

500 000 - Liik Homo sapiens'i ilmumine. Homo heidelbergensis on viimane ühine esivanem Homo Sapiens'il ja Homo neanderthalensis' el. Arvatakse, et meie ja neandertaallase eellased lahknesid Aafrikas

600 000 - 250 000 heidelbergensis ilmus Euroopasse. Nad võisid saabuda üle Gibraltari, Sitsiilia, või Türgi kaudu

Esimesed Homo erectuse leiud tehti Indoneesias ja Hiinas. Hiljem selgus, et tegemist oli laialt levinud hominiid. Peamiselt on neid leitud Aafrikast, kuid ka Aasiast.

arenes välja Homo ergasterist Homo erectus, kes levis samuti Aasiasse, tagasi Aafrikasse ja arvatavasti Euroopasse.

Ajastule on iseloomulik mandrijäätumus (jääaeg) , mis oli eriti ulatuslik põhjapoolkeral. Kvaternaari kliima on perioodiliselt muutunud, jääajad on vaheldunud jäävaheaegadega. Perioodilised kliimamuutused on suuresti mõjutanud maailmamere taset, kõikumine on ulatunud kuni 200 meetrini.

Pleistotseeni organismid ei erinenud oluliselt nüüdisaegsest, aga selgroogsete faunas oli Pleistotseeni alguses veel rohkesti Neogeeni loomi (näiteks mõõkhambuline tiiger, hipparion), kes elasid koos Kvaternaarile eriomaste liikidega. Paljud karmi kliimaga kohastunud liigid (näiteks mammut, karvane ninasarvik) on tänapäevaks välja surnud. < xml="true" ns="urn:schemas-microsoft-com:office:office" prefix="o" namespace="">

NEOGEEN 24 - 1,8 miljonit aastat tagasi

2 300 000 - Taungi laps - 3 aastane Australopithecusafricanus Aafrikast

(Osav inimene)oli esimene, kellelt on saadud kindlaid tõendeid tööriistade valmistamisest - 2 600 000 - 1 500 000 Homo habilis olduvai tüüpi tahutud veerised. Homo habilis oli arvatavasti kõigesööja, menüüs oli olulisel kohal loomne toit.

Vanimad teadaolevad kivist tööriistad leitud Paleoliitikumi ehk eellasest. Ainult 2 600 000 - vanema kiviaja algus. Perekond Homo põlvnes tõenäoliselt mingist gratsiilsest australopiteekusest, kas Homole on iseloomulik kiviriistade valmistamine. Kõik Homo liigid tekkisid Aafrikas, kust nad kõik, va esimene liik ( Homo habilis), aja jooksul välja rändasid. Kõik nüüdisinimesed kuuluvad ainsasse säilinud liiki ja alaliiki Homo sapiens afarensise või africanuse taolisest Etioopiast Gona'st.

(tõlkes "lõuna ahv Aafrikast"). 3 300 000 - 2 400 000 Australopithecus africanus Africanus oli võrdlemisi sarnane afarensisele, kuid oli mõnevõrra suurema kasvuga

3 300 000 - Selam (Etioopia keeles "rahu") - Australopithecus afarensis "Afari lõunapoolne ahv" (Afari piirkonna järgi Etioopias, kust Lucy leiti). 3 aastase tüdruku skelett on säilinud tänu sellele, et ta mattus ilmselt õnnetul moel ja peaaegu silmapilkselt üleujutusest tingitud mudalaviini alla.

3 600 000 - Tõestatud bipedaalne australopiteek. Afarensisele kuuluvaiks peetakse ka vanimaid teadaolevaid inimlikke jalajälgi Maa pinnal, nn. "Laetoli jalajälgi" (avastatud 1976. a.). Need vulkaanilises tuhas fossiliseerunud 3 isendi (isa, ema ja lapse?) jalajäljed on üllatavalt sarnased inimese omadega.

4 500 000 - 1 000 000 Perekond Australopithecus - Australopiteek (tõlkes lõunaahv). Australopiteekused elasid hõredas metsa üleminekul rohumaaks. Kuna nad ei kasutanud kivist relvi ega tuld oli nende ainsaks pääseteeks lõvide eest puu otsa ronimine.

7 000 000 - 5 000 000 Šimpansi ja inimese lahknemine. Aafrika kliima soojenemine ja kuivamine ning sellega seoses metsade taandumine ja savannide tekkimine. Inimahvid Aafrikas.

13 000 000 - 7 000 000 Inimahvid Euraasias (Aafrikas inimahve sel ajal ei olnud).

- Tekkis otsene maismaaühendus Aafrika ja Euroopa vahel ja inimahvid ilmusid Euraasiasse (Euroopa, Lähis-Ida).

Kaasaegse inimahvi eellaseks peetakse Aafrika inimahvi ( 17 000 000 - Afropithecus )

18 000 000- 15 000 000 Gibbonlaste ja inimlaste lahknemine

- Eemaldus Araabia poolsaar Aafrikast ning avanes Punane meri

Esimene primaat ehk esikloom - 42 000 000 - Eosimias (varane ahv), peetakse Vana-Maailma ahvide eellaseks.

50 000 000 - Paleogeeni ajastul jätkus Pangea hiidmandri lagunemine - India laam põrkus kokku Aasiaga, mille tulemusena hakkas kerkima Himaalaja keskahelik. Austraalia, mis oli siiani olnud ühendatud Antarktikaga, hakkas liikuma põhja.

Paleogeenis jätkus imetajate kiire areng; ilmusid kiskjalised, kabjalised, vaalalised, loivalised, esimesed londilised, närilised ja ahvilised. Austraalias arenesid kukkurloomad. Selgrootute hulgas olid arvukaimad karbid, teod, nummuliidid, korallid, käsnad ja merisiilikud.

Mesosoikum - Keskaegkond250 000 000 - 65 000 000
MAA HILIS-KRIIDI AJAL - 66 000 000 MAA VARA-KRIIDI AJAL - 95 000 000
Võimalik 65 000 000 - 5. väljasuremise põhjuseks võib olla Maa kokkupõrge asteroidiga. Suur kokkupõrkele viitav kraater on leitud Mehhikos Yucatan'i poolsaarel. Samal ajal toimus täpselt teisel pool maakera Indias Deccan'i basaltlaava massiline väljavool maapõuest. Kuival maal surid välja kõik loomaliigid kehakaaluga üle 25 kg. Peale katastroofi algab imetajate kiire eristumine.

Kriidi ajastul jätkus Pangea hiidmandri (eriti selle lõunaosa) lagunemine. Kontinendid liikusid lähemale nende praegusele asendile. Ajastu lõpuks olid üksteisest eraldunud kõik lõunapoolkera mandrid, Atlandi ookean oli laienenud ja Gondwana lagunenud tütarkontinentideks.

Kriidi mereelustikus olid selgrootute hulgas ülekaalus peajalgsed (ammoniidid, belemniidid), merisiilikud ja karbid, tekkisid pelaagilised foraminifeerid (globigeriinid), kalade hulgas said valdavaks pärisluukalad. Selle ajastu fossiilid demonstreerivad segu arhailisest ja tänapäevastest tunnusjoontest. Nad sisaldavad tähtsaid väljasurnud liike nagu näiteks dinosaurused ja ammoniidid ning tänapäevaseid liike nagu näiteks õistaimed ja kalad. Maismaal jätkus suurte roomajate kõrgaeg (nt Tyrannosaurus, Iguanodon, Ceratopsis).

Taimestikus valdasid Kriidi keskpaigani palmlehikud, hõlmikpuud, okaspuud ja sõnajalgtaimed, ajastu teisel poolel tõrjusid kiiresti arenevad Kriidi ajastu lõpus õistaimed need tahaplaanile. Kriidi lõpus hääbus hulgaliselt loomaliike: kadusid suured roomajad, ürglinnud, ammoniidid ja belemniidid. 5. väljasuremine.
MAA HILIS-JUURA AJAL - 152 000 000 MAA VARA-JUURA AJAL - 195 000 000
- paljasseemnetaimed ja sõnajalgtaimed. Vees oli ammoniitide kõrgaeg, oli ka karpe, tigusid, merisiilikuid, ränikäsni ja koralle. Roomajad elutsesid nii maismaal (hiidsisalikud ehk dinosaurused), õhus (tiibsisalikud ehk pterosaurused) kui ka vees (kalasisalikud ehk ihtüosaurused). Ilmusid esimesed Pangea hakkas lagunema - Põhja-Ameerika ja Aafrika vahel avanes Põhja Atlandi ookean. Selle käigus liikus Põhja-Ameerika loodesse, tekitades Mehhiko lahe. Juura ajastu keskel veetase tõusis ning mereveed tungisid kiiresti maale, jättes endast maha ulatuslikke merelisi setteid. Juura ajastu lõpul hakkab Gondwana lagunema. Antarktika eraldub teistest kontinentidest ja hakkab aeglaselt liikuma lõunapooluse kohale. Maismaal domineerisid linnud (arheopterüks), merikrokodillid ja -kilpkonnad.
MAA TRIIASE AJAL - 237 000 000
- Suur laava väljavool võis põhjustada liikide 4. väljasuremise. Selle tagajärjel moodustus maakoorde lõhe, kuhu tekkis Atlandi ookean.

Pangea laguneb põhja- ja lõuna-poolkera kontinentideks. Pangaea ulatus ühelt pooluselt teisele. Esimeseks märgiks lagunemisel oli ookeani tekkimine Gondwana ja India laama vahele. Triiase kliima oli kuiv ja kuum.

Triiase taimkattes valdasid paljasseemnetaimed, rohkesti kasvas seemnesõnajalgu.

Mereselgrootutest saavutasid laia leviku kuudikkorallid, ammoniidid ja karbid.

Dinosauruste ajastu algus. Selgroogseist muutusid arvukaimaks roomajad: tiibsisalikud ehk pterosaurused, kalasisalikud ehk ihtüosaurused ning kilpkonnad. Ilmusid esimesed algelised imetajad ja pärisluukalad. Triias algab ühelt poolt Permi lõpul toimunud hävinguga ning lõpeb samuti väljasuremisega.

MAA LOPINGU AJAL - 255 000 000

Massilise väljasuremise põhjuseks peetakse globaalset soojenemist. Sel ajal oli Siberis basaltlaava väljavool, samas põrkas Siberi laam kokku Laurentia (Euroopa ja Põhja-Ameerika) laamaga ja moodustus Uurali mäestik. Võimalikuks peetakse ka Maa kokkupõrget komeediga.

Gondwana ja Eurameerika ühinemise tulemusel moodustus hiidmanner Pangea.

Taimestikus rohkesti kidasid, hiljem ilmusid paljasseemnetaimed: okaspuud, palmlehikud ja hõlmikpuud. Selgroogsete hulgas saavutasid maismaal ülekaalu kahepaiksed, meres arenesid kiiresti luukalad. Roomajatest teriodondid ehk loomahambulised (imetajate eellased). Roomajatest eralduvad imetajad.

Kõige suurem loomaliikide väljasuremine 90%.

MAA MISSISSIPI AJAL - 359 000 000

Euramerica ja Gondwana hakkasid lähenema. Kliima oli soe ja niiske, mis soodustas taimestiku arenemist ja kivisöelademete (suured puud soodes moodustavad kivisöemetsi) tekkimist. Põhilised taimed olid kidad (hiidosjad), hiidkollad, sõnajalgtaimed, seemnesõnajalad (tänapäevaste õistaimede esivanemad).

Loomastikule oli iseloomulik maismaaselgroogsete kiire areng ja rohkus. Eriti arvukalt oli algelisi kahepaikseid. Ilmusid roomajad, meredes oli kõhrkalade (hailaadsete) kõrgaeg. Maismaal arenesid kiiresti putukad, ilmusid ämblikulaadsed ja hulkjalgsed.

MAA VARA-DEVONI AJAL 390 000 000

380 000 000 - 200 000 000 Mindel'i ehk Elster'i jääaeg - 2. väljasuremine

Baltika ja Laurentia mandri kokkupõrkel moodustus Eurameerika hiidmanner. Kokkupõrkele järgnenud mäeteke põhjustas mandrite üldise kerke ja ookeanide taandumise.

Varased eostaimed, mis kasvasid Siluri ajastul ainult soodes, moodustasid Hilis - Devonis suuri metsi. Merd asustasid rohe-, mänd- ja punavetikad. Devonis tekkisid esimesed hulkjalgsed: putukad ja primitiivsed kahepaiksed.

Selgrootutest loomadest olid arvukaimad karbid, teod, käsijalgsed ja lihtsad ammoniidid. Selgroogseist olid kalad ja lõuatud. Hilis-Devonis toimus massiline veeliste organismide väljasuremine (kadus 57% perekondadest).

Põrkasid kokku Laurentia (Põhja-Ameerika) ja Baltika (Põhja-Euroopa) hiidmanner, selle tulemusena tekkis Kaledoonia mäestik Euroopas ja Apalatši mäestik Ameeriakas. Kliima stabiliseerus Siluris, lõunapoolusel sulasid Gondwana mandriliustikud põhjustades olulise meretaseme tõusu. Ekvatoriaalses piirkonnas oli kliima päikseline ja soe, seal moodustusid ulatuslikud rifid.

Taimestiku moodustasid peamiselt merevetikad, esimesed algelised soontaimed on leitud Hilis-Silurist. L oomastikus valdasid selgrootud mereorganismid ja selgroogsetest algelised kalalaadsed lõuatud ja kõhrkalad.

Ordoviitsiumis jätkas liikumist ekvaatori poole ning lähenemist Laurentiale (Põhja-Ameerika). Samal ajal kui Baltika liikus ekvaatori poole, praegustest lõunapooluse mandritest moodustunud Gondwana hiidmanner aga nihkus lõunapooluse suunas.Ordoviitsiumis olid mandrid väga madalad ja kaetud madalmeredega. Soe kliima soodustas karbonaatsete setete teket. Hilis-Ordoviitsiumis kattus Gondwana lõunaosa jääga ning põhjustas ühe kõige külmema perioodi Maa ajaloos.

514 000 000 - Kambriumi kestel oli põhjapoolkeral Panthalassa hiidookean, lõunapoolkeral asetses (tänapäeval Lõuna-Ameerika, Lõuna-Euroopa, Lähis-Ida, India, Austraalia ja Antarktis) ning Laurentia (Põhja-Ameerika), Baltika ja Siberi mandrid. Kontinendid olid üle ujutatud madalmeredega.

Proterosoikum - Agueoon - 2500 - 540 miljonit (2,5 - 0,5 miljardit) aastat tagasi

- Käsnad on veekogu põhjale kinnitunult elavad primitiivsed, tõeliste kudede ja elunditeta hulkraksed. Ainuõõssed, korallid (pungumise teel paljunedes kuhjuvad aegade jooksul kolossaalsed kolooniad - korallrifid.)

Samal ajal oli Maa suure jääaja küüsis. Sel ajal muutusid oluliselt keemilised protsessid atmosfääris ja meres. Merevee tase varieerus kiiresti. Kiire hapniku osakaalu tõus atmosfääris võimaldas loomade tekkimiseks tarvilike proteiinide tootmist.

850 000 000 - 630 000 000 - Krüogeeni (Gryogenian) jääaeg , mis koosneb jääaegade seeriatest. Puudutatud Põhja- ja Lõuna-Ameerika, Aafrika, Austraalia ja Euroopa.

1 000 000 000 - Hulkrakne eukarüoot. Hiidmanner Rodina oli koondunud lõunapoolusele. Selle küljest murdusid lahti tükid ja liikusid põhja poole moodustades väiksemaid kontinente.

Paleoproterosoikum 2 500 000 000 - 1 600 000 000

1 900 000 000 - Eukarüoot on organism, mida iseloomustab rakutuuma ja membraansete organellide esinemine. Eukarüoot neelab tsüanobakteri, kellest kujuneb sümbiont, leidis aset taimede ühisel eellasel.

Maal oli peaaegu kogu pinda kattev 2 400 000 000 - 2 100 000 000 suur jääaeg . Liustikud ulatusid 11. laiuskraadi kaugusele ekvaatorist.

Algavad tänapäevased geoloogilised protsessid. Hapnik hakkab sesoonselt akumuleeruma, rohked raua maardlad, suured ookeanid, karbonaatide platvormid. Meres rifilaadsed moodustised, kus elutsevad bakterite kogukonnad.

Arhaikum - Ürgeoon - 4,6-2,5 miljardit (4600-2500 miljonit) aastat tagasi

2 800 000 000 - Suurte kontinentide - "eelkambriumi kilpide" - moodustumine üleskerkinud laamade osadest.

3 500 000 000 - Elu teke vees. Tsünobakterid e. sinivetikad e. sinikud

Esimesed organismid tekkisid vees, sest seal olid nad UV kiirguse eest kaitstud. Esimene elusorganism on rakk. See on ainurakne organism nimega prokarüoot (eeltuumsed). Prokarüoot on organism, mida iseloomustab rakutuuma ja membraansete organellide puudumine. Prokarüootide rühma moodustavad bakterid. Paljunemine toimub pooldumise teel. Need organismid ei vajanud eluks hapniku olemasolu. Osa prokarüoote hakkas tegelema fotosünteesiga. Ühed nendest on ka tsüanobakterid ehk sinivetikad. Need bakterid hakkasid fotosünteesiga vähehaaval tootma atmosfääri hapnikku. Nad suudavad elada merevees, magedas vees, lumes ja jääliustikes ning väga kõrges temperatuuris.

Vulkaanipursete tagajärjel tekkis gaaskest ehk atmosfäär, mille algses koostises oli: H2O, CO2, NH3, HCl, HF, H2S, N2, S, CH4, H2. Maakera jahenes ja veeaur langes vihmana Maale. Nii tekkiski hüdrosfäär ehk vesikest. Algselt olid vihmad väga happelised. Meteoriitide löögid kuumutasid Maa pinna väga kõrgete temperatuurideni ja tekitasid niimoodi Maa koore. Moodustusid ookeani ja kontinentide koor.

Moodustus PÄIKE. Tekkinud päikesekiirgus puhus minema suurema osa allesjäänud tolmupilvest. Aja jooksul kleepusid tolmuosakesed kokku ja moodustasid kivisarnaseid tükke. Need tükid põrkasid omavahel kokku ja liitusid. Raskusjõud tõmbas tolmu palli sisse ja surus seda kokku, kuni see hakkas sulama. Sulanud rauast tekkis 5 000 000 000 (5 miljardit)- Maa ja teiste planeetide moodustumine. Tolmu- ja gaasipilv hakkas kokku tõmbuma. Kokkutõmbe keskmes moodustus pöörlev tolmu- ja gaasipall ning raskusjõud surus palli kokku. Maa TUUM, mida ümbritses silikaatsetest mineraalidest VAHEVÖÖ.

12 000 000 000 - Keemilised elemendid. Esimesed elemendid olid vesinik ( O) ja heelium ( He). Tuumareaktsioonid lennutasid keemilised elemendid tolmu- ja gaasipilvedena kosmosesse.

weblogUpdates.ping MUUSIKA AJALUGU, TEOORIA JA MUUD http://http://muusikast.googlepages.com/geoloogilineajaskaala

# data[].attributes.attachment_link.description
Geoloogilist ajaskaalat loetakse alt ülespoole, st vanimad ajastud on all ja uuemad ülevalpool. Lühidalt Maa ja looduse arengust, jääajast ja inimese arengust. 10 000 - Jääaja lõppemisega muutuvad paljud alad kõrbeteks. Inimkonna suuruseks on hinnanguliselt 3 miljonit inimest. 11 200 - Algas jää taganemine Eesti territooriumilt Kujunes kuus haru: negroidid, mongoliidid, kaukasoidid, australoidid, ameroindiaanlased ja polüneeslased.

# data[].attributes.body
Autor on Allan Lorents

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Seisukoha, et inimene pärineb loomariigist võlgneme Charles Darwinile. Inimese päritolu ja arenguloo selgitamiseks võrreldakse teda nii praegu elavate kui ka väljasurnud loomaliikidega.

Võrdlus näitab, et inimeses on kontsentreerunud paljud loomariigi evolutsiooni astmed. Geneetiline kood ja pärilikkuse põhilised seaduspärasused ulatuvad tagasi üherakuliste olesteni.

Inimese lähimateks sugulasteks on inimahvid. Nende sarnasus inimestega avaldub kehaehituses, füsioloogias, käitumises, isegi haigustes. Eriti suur sarnasus on kromosoomide ehituses ja valkude koostises.
Inimese olulisemad erinevused inimahvidest
Puu otsas elavad ahviliste eellased ehk Tarsiidae elasid umbes 38 miljonit aastat tagasi. Kandlased on poolahviliste ja ahviliste vaherühm. Neil on suured silmad, paljad kõrvad ja hüppamiseks eriliselt kohastunud tagajäsemed ja pikad iminapjad varbad.

Inimahvide tõenäolised eellased ilmusid Maale umbes 26 miljonit aastat tagasi.

Australopiteekused Australopithecus ehk lõunaahvid elasid umbes 1...6 miljonit aastat tagasi. Arengult olid australopiteekused inimahvide ja inimese vaheaste. Nad käisid kahel jalal, peaaju oli inimahvide omast rohkem arenenud. Elasid lagedal maal, kus ei piisanud taimset toitu, hakkasid sööma ka loomset toitu, seega ka pidama jahti. See toitumiskohastumus tõi kaasa algeliste tööriistade teadliku kasutamise.

Algelisi tööriistu valmistav inimese eellane - osav inimene Homo habilis ilmus Maale üle 2 miljoni aasta tagasi. Nende koljumaht oli mõnevõrra suurem lõunaahvide omast. Ja nad oskasid juba valmistada mõningaid kivist tööriistu.

Püstine inimene Homo erectus elas erinevates maailmajagudes ajavahemikul 0,2...1,6 miljonit aastat tagasi. Nad tegelesid jahiga, olid lihatoidulised ja oskas kasutada tuld.

Neandertali inimene Homo sapiens neanderthalensis elas umbes 30 000 - 150 000 aastat tagasi. Neil oli palju pärisinimese tunnuseid - piklik näokolju, ümar kukal, ajumaht 1400-1450 cm3 (nüüdisinimesel 1350-1500 cm3). Elasid jääaja algupoolel. Klassikalistel neandertali inimestel olid eriomased tunnused, mida pärisinimesel ei ole. Kasv oli üsna väike (155-165cm), suur, aga madal pea, laup tugevasti längus, suhteliselt suur nägu, suured silmakoopad ning lai ja tugevasti eenduv nina.

Pärisinimene ehk tark inimene Homo sapiens ilmus maale umbes 300000...400000 aastat tagasi. Maa kõrgeima arenemistasemega organism, mõistuse ja kõnevõimega ühiskondlik olend, kes suudab valmistada tööriistu ja nende abil keskkonda mõjutada ning muuta. Targa inimese järeltulijateks peetakse kõiki praegusaja rasse ja rahvaid.

Klassikaline kujutluspilt inimese evolutsioonist kui sirgjoonelisest liikumisest progressile - mugav, ent paraku väär nägemus. Tegelikkuses elas Aafrikas 2 miljoni aasta eest mitmeid erinevaid hominiidiliike, millest mõned osutusid hiljem evolutsiooni tupikharudeks.

Milles bioloogid on praegu enam-vähem üksmeelsed?

2.Inimlased ( Hominidae) on lahknenud mingist inimahvide ( Hominoidea) tüvivormist.

3.Inimene - Homo - kui tööriistu valmistav olend on vähemalt 2 mln. aastat vana.

4.Nii esimesed inimlased ( Australopithecinae) kui ka esimesed inimesed ( H. habilis ja H. erectus) tekkisid Aafrikas. H. erectus oli esimene inimlane, kes Aafrikast välja rändas ja asustas suure osa Euraasiast.

5.Nüüdisinimene - H. sapiens sapiens - asustas praktiliselt kogu Vana-Maailma ajavahemikus 50...40 tuhat aastat tagasi.

Millised probleemid on ebaselged ja vaieldavad?

Enamik nüüdsetest inimese evolutsiooni aktuaalsetest probleemidest on seda olnud antropogeneesi bioloogilise käsitluse algusest peale, kuigi osa neist on lisandunud hiljem. Nimetame siinkohal mõned olulisemad:

4.Kuidas on kulgenud inimese evolutsioon esimesest inimliigist nüüdisinimeseni ja kui palju inimliike on eksisteerinud? Kust on pärit nüüdisinimene ( H. s. sapiens)?

# data[].attributes.attachment_link.description
Seisukoha, et inimene pärineb loomariigist võlgneme Charles Darwinile. Inimese päritolu ja arenguloo selgitamiseks võrreldakse teda nii praegu elavate kui ka väljasurnud loomaliikidega. Võrdlus näitab, et inimeses on kontsentreerunud paljud loomariigi evolutsiooni astmed. Geneetiline kood ja pärilikkuse põhilised seaduspärasused ulatuvad tagasi üherakuliste olesteni. Inimese lähimateks sugulasteks on inimahvid.

# data[].attributes.body
28 videot. Autor on Kristo Siig

# data[].attributes.attachment_link.description
Selles esitlusloendis toodud videod on loodud Merivälja Kooli 5. klassi ajaloo kursuse läbiviimiseks ümberpööratud klassiruumi põhimõttel. Videod on mõeldud ...