# data[].attributes.headline
Țipătul, din punctul meu de vedere, este expresie a ambiguității surde manifestate de mintea nevrotică în planul trăirii interioare. În acest sens, sensul unui "țipăt" se actualizează drept deformarea unității morale din cauza neînțelegerii societății care modifică principii umane. Se imprimă ideea de inadaptare, țipătul reprezentând unica metodă de vocalizare a trăirilor sugrumate în timp, închise în interiorul uman ce e incapabil să își mai mențină controlul. Astfel, tabloul apare drept exteriorizare a presiunii emoționale caracterizate de idei ale îngrădirii, neacceptării, singurătății, un complex al stresului social, al depresiei. Se poate observa tendința de prelungire a formelor în afara cadrului, de exacerbare a lungimilor, de a transforma cadrul drept în forme curbe, elemente care oferă interpretarea imaginii drept un ambiguu și complex infinit, semn al extinderii ideilor de îngrădire în timp. Se poate constata că tot ceea ce transmite tabloul, la o primă vedere, poate fi perceptat surd, fără sunet întrucât forța motorie a exacerbării formelor corpului se manifestă în plan senzorial, oarecum acoperind celelalte simțuri, însă, la o atentă privire, se remarcă intenția acaparării tuturor acestora datorită culorilor calde contrastate de cele reci, formelor și această tendință simbol de a marca singurătatea prin prezența unui singur țipăt într-un fundal al figurilor duble. Aceste elemente ale complexului negativ spiritual înghegat in umanul emoțiilor se poate corela cu poemul simbolist, trăirile anxioase, sentimentele angoasei, exacerbarea și afundarea în propria tristețe existențială regăsindu-se în ambele tipare. În acest sens, elementele simbolismului pot fi remarcate cu ușurință, acestea fiind abordate sub forma picturii cu o puternică forță de sugestie. Elementele simbolismului sunt asociate în tablou folosindu-se de simboluri si elemente ale contrastului, sugerând trăiri de o intensitate remarcabilă, un dezechilibru în ceea ce privește interiorul emoțional uman.

# data[].attributes.subject
Țipătul, din punctul meu de vedere, este expresie a ambiguității surde manifestate de mintea nevrotică în planul trăirii interioare. În acest sens, sensul unui "țipăt" se actualizează drept deformarea unității morale din cauza neînțelegerii societății care modifică principii umane. Se imprimă ideea de inadaptare, țipătul reprezentând unica metodă de vocalizare a trăirilor sugrumate în timp, închise în interiorul uman ce e incapabil să își mai mențină controlul. Astfel, tabloul apare drept exteriorizare a presiunii emoționale caracterizate de idei ale îngrădirii, neacceptării, singurătății, un complex al stresului social, al depresiei. Se poate observa tendința de prelungire a formelor în afara cadrului, de exacerbare a lungimilor, de a transforma cadrul drept în forme curbe, elemente care oferă interpretarea imaginii drept un ambiguu și complex infinit, semn al extinderii ideilor de îngrădire în timp. Se poate constata că tot ceea ce transmite tabloul, la o primă vedere, poate fi perceptat surd, fără sunet întrucât forța motorie a exacerbării formelor corpului se manifestă în plan senzorial, oarecum acoperind celelalte simțuri, însă, la o atentă privire, se remarcă intenția acaparării tuturor acestora datorită culorilor calde contrastate de cele reci, formelor și această tendință simbol de a marca singurătatea prin prezența unui singur țipăt într-un fundal al figurilor duble. Aceste elemente ale complexului negativ spiritual înghegat in umanul emoțiilor se poate corela cu poemul simbolist, trăirile anxioase, sentimentele angoasei, exacerbarea și afundarea în propria tristețe existențială regăsindu-se în ambele tipare. În acest sens, elementele simbolismului pot fi remarcate cu ușurință, acestea fiind abordate sub forma picturii cu o puternică forță de sugestie. Elementele simbolismului sunt asociate în tablou folosindu-se de simboluri si elemente ale contrastului, sugerând trăiri de o intensitate remarcabilă, un dezechilibru în ceea ce privește interiorul emoțional uman.

# data[].attributes.body
Albuleț Oana Lia

# data[].attributes.headline
Consider ca tabloul "Țipătul" dezvăluie o perspectivă sumbră a problemelor interioare ale artistului si a sentimentelor de  anxietate,înstrăinare,sugerează abătutul,neputința în situație.Impactul profund al acestei opere este produsul contrastului om-natură,împărtăsind aceeasi condiție.Consider ca este redat omul,aflat in disperare care urlă de durere,se eliberează de frământările sale,iar natura este coplesită de trăirile sale interioare.Omul este oarecum reprezentat împotriva cerului,luminat de foc,iar persoana este învăluită în întuneric.Gura ovală a figurii este amplificată de fața alungită,care se amestecă in râul nesfârsit,serpuitor,în călătoria sa spre cerul arzător,spre infinitate.Se doreste concentrarea asupra intensității de moment a peisajului,a stării emoționale haotice cu culori contrastante,puternic saturate,întrucât "cerul aprins se aprinde deasupra apei "negru albăstrui".Culorile rosu,roz si portocaliu sunt folosite pentru a soca,a atrage atentia catre punctul focalizator unde trebuie sa se ridice figura întruchipată în tablou,care pare să trăiasca o durere neînțeleasă,căci în spate,se pot observa două siluete inexpresive,împinse la marginea compoziției,ceea ce le face să fie imperceptibile si acestea par să nu ia parte la suferința figurii aflate în prim-plan.Culorile precum gri,violet închis,bleumarin,cachi sunt folosite pentru a crea efectele groazei,stresului,depresiei,angoasei.Povestea din spatele acestui tablou poate fi privită din mai multe perspective,precum un invers al purgatoriului,însă cu siguranță mesajul este o tortură brută a emoției si a timpului-Sălceanu Cristina

# data[].attributes.subject
Consider ca tabloul "Țipătul" dezvăluie o perspectivă sumbră a problemelor interioare ale artistului si a sentimentelor de  anxietate,înstrăinare,sugerează abătutul,neputința în situație.Impactul profund al acestei opere este produsul contrastului om-natură,împărtăsind aceeasi condiție.Consider ca este redat omul,aflat in disperare care urlă de durere,se eliberează de frământările sale,iar natura este coplesită de trăirile sale interioare.Omul este oarecum reprezentat împotriva cerului,luminat de foc,iar persoana este învăluită în întuneric.Gura ovală a figurii este amplificată de fața alungită,care se amestecă in râul nesfârsit,serpuitor,în călătoria sa spre cerul arzător,spre infinitate.Se doreste concentrarea asupra intensității de moment a peisajului,a stării emoționale haotice cu culori contrastante,puternic saturate,întrucât "cerul aprins se aprinde deasupra apei "negru albăstrui".Culorile rosu,roz si portocaliu sunt folosite pentru a soca,a atrage atentia catre punctul focalizator unde trebuie sa se ridice figura întruchipată în tablou,care pare să trăiasca o durere neînțeleasă,căci în spate,se pot observa două siluete inexpresive,împinse la marginea compoziției,ceea ce le face să fie imperceptibile si acestea par să nu ia parte la suferința figurii aflate în prim-plan.Culorile precum gri,violet închis,bleumarin,cachi sunt folosite pentru a crea efectele groazei,stresului,depresiei,angoasei.Povestea din spatele acestui tablou poate fi privită din mai multe perspective,precum un invers al purgatoriului,însă cu siguranță mesajul este o tortură brută a emoției si a timpului-Sălceanu Cristina

# data[].attributes.body
În opinia mea, tabloul “Țipătul” simbolizează o izbucnire de sentimente concentrate, revendicate printr-o experiența tulburătoare.Este o deliberare de eforturi suprimate, o reacție care reorganizează spațiul infavorabil vieții.
Acesta surprinde realitatea încadrată sub aspectul unei dureri închise in existența ei nerostită.
Neliniștea emanată prin expresivitatea chipului, este reprezentată ca o energie dramatică, care întrece materia, care se ridică in fața omului și depășește barierele sesizabile.
Barierele sunt înfățișate prin alterarea a trei culori complementare: albatru- eradicarea proiectată în adâncul ființei, galben- emoția recunoscută ca tipar metric compensator și roșu- reverberația dispersată. Toate aceste elemente edifică o compoziție ce depășește deschiderea către cugetare. Este stingerea stării de cumpătare.
Tabloul “ Țipătul” se află în corelație cu simbolismul, deoarece transmite semnificații distincte, interiorizate, prezentate amplificat.
Vicol Daria Maria

# data[].attributes.headline
Sunt de părere că acest tablou este un poem scris cu un limbaj vizual al sufletului și un cântec îngânat de ritmul discontinuu al trăirilor și stărilor sufletești covârșitoare ale creatorului. Estetica tabloului pune accent pe intensitatea expresiei, pe tensiunea spirituală pe care o poartă în sine și pe care o trasmite. Țipătul personajului, ca expresie a sinelui încărcat de neliniște și fluctuații  lăuntrice, inundă fundalul constrastant al realității ilustrate de pictor în acest tablou prin două culori-simbol: roșu, culoare ce produce o disimulare a simțurilor, a percepției, și albastru, ce relevă un spirit meditativ, senzitiv. Exacerbarea proporțiilor coloristice în fundal transmite ideea de anxietate, depresie, și profunzimea complexului de trăiri și sentimente. Elementele tabloului sunt realizate prin linii drepte și curbe, toate concentrate către personajul din prim-plan, evocând ritmul discontinuu, inarmonia și dezechilibrul spiritual al creatorului. Așadar, atât estetica tabloului, cât și tema sa se află în strânsă corelație cu simbolismul întrucât artistul închide semnificațiile tabloului în simboluri, punând accent pe puterea sugestiei, reprezentând el însuși experiență, trăire. 

# data[].attributes.subject
Sunt de părere că acest tablou este un poem scris cu un limbaj vizual al sufletului și un cântec îngânat de ritmul discontinuu al trăirilor și stărilor sufletești covârșitoare ale creatorului. Estetica tabloului pune accent pe intensitatea expresiei, pe tensiunea spirituală pe care o poartă în sine și pe care o trasmite. Țipătul personajului, ca expresie a sinelui încărcat de neliniște și fluctuații  lăuntrice, inundă fundalul constrastant al realității ilustrate de pictor în acest tablou prin două culori-simbol: roșu, culoare ce produce o disimulare a simțurilor, a percepției, și albastru, ce relevă un spirit meditativ, senzitiv. Exacerbarea proporțiilor coloristice în fundal transmite ideea de anxietate, depresie, și profunzimea complexului de trăiri și sentimente. Elementele tabloului sunt realizate prin linii drepte și curbe, toate concentrate către personajul din prim-plan, evocând ritmul discontinuu, inarmonia și dezechilibrul spiritual al creatorului. Așadar, atât estetica tabloului, cât și tema sa se află în strânsă corelație cu simbolismul întrucât artistul închide semnificațiile tabloului în simboluri, punând accent pe puterea sugestiei, reprezentând el însuși experiență, trăire. 

# data[].attributes.body
Șandru Dariana

# data[].attributes.body
Din punctul meu de vedere această pictura ne arata emoțiile adânci si apăsătoare ale artistului. Pescarul se uita trist cu mâinile una peste alta la apa gri si murdară, parca rugandu-se să le obțină ceva de mâncare copiilor săi. Se poate observa o durere profundă ce il apasa pe acesta, peisajul in tonuri de gri este sumbru și melancolic. In spate se poate vedea un copil ce culege flori, florile simbolizand speranța, acestea sunt albe si galbene, albul însemnând puritate iar galbenul, soarele, acest lucru aratandu-ne dorința de ieșire de sub sărăcie și de găsire a luminii. - Popișteanu Bianca Elena

# data[].attributes.headline
Consider că acest tablou simbolizează o explozie de sentimete, care s-au acumulat în decursul unui timp îndelungat, dar care au găsit o portiță de salvare și anume ȚIPĂTUL. O modalitate de a ne descărca de absolut tot ce am trăit, experimentat. Ducerea mâinilor la față atunci când ″țipăm″  presupune într-o oarecare măsură o ușurare, dar și îngrijoarare că rămânem fără nimic. Astfel, poziția omului din pictură reliefează dorința sa de evaziune din cotidianul anost, neîncrederea de sine conducând către singurătate. Asemănarea acestui tablou cu simbolismul este aceea că atât pictorul, cât și poetul transpun fie în scris, fie pe pânză nemulțumirea față de universul în care trăiesc, iar dezacordul moral față de lumea exterioară duce către inadaptare.  Culorile reci utilizate reflectă imaginea de hârtie a realului care a fost mutat către imaginar.                     

# data[].attributes.subject
Consider că acest tablou simbolizează o explozie de sentimete, care s-au acumulat în decursul unui timp îndelungat, dar care au găsit o portiță de salvare și anume ȚIPĂTUL. O modalitate de a ne descărca de absolut tot ce am trăit, experimentat. Ducerea mâinilor la față atunci când ″țipăm″  presupune într-o oarecare măsură o ușurare, dar și îngrijoarare că rămânem fără nimic. Astfel, poziția omului din pictură reliefează dorința sa de evaziune din cotidianul anost, neîncrederea de sine conducând către singurătate. Asemănarea acestui tablou cu simbolismul este aceea că atât pictorul, cât și poetul transpun fie în scris, fie pe pânză nemulțumirea față de universul în care trăiesc, iar dezacordul moral față de lumea exterioară duce către inadaptare.  Culorile reci utilizate reflectă imaginea de hârtie a realului care a fost mutat către imaginar.                     

# data[].attributes.body
Mihailov-Bogatu Andreea

# data[].attributes.body
În opinia mea, tabloul ,,Țipatul" reliefează o varietate de sentimente. Acestea se completează cu o gama de culori foarte sugestivă, in strânsă legătură cu simbolistica propusă. În prim plan avem un individ, la prima vedere mirat, însă, uitându.ne si in planul din imediata apropiere vedem un om ce exprimă tristețe, in larg un vas ce reprezintă îndepărtare, singurătate, astfel, evidenta mirare se transformă intr un amalgam de emoții, stari, o explozie, acel moment de "eliberare". Pozitia si fata personajului sugerează un absurd tacut si un urlet disperat, exteriorizarea unei trăiri puternice si a unor emotii transmise intr.un mod tulburător. Culorile sunt in strânsă legătură cu mesajul poetic astfel si cadrul in care se plasează personajul este unul trist, cu un colorit adecvat pentru atmosfera "încărcată" si tensionată in care este plasat personajul central. Culorile semnifica un nonsens, o combinație țipătoare, puternica, greu de evitat/neobservat.
Raicu Diana

# data[].attributes.body
Tabloul ,,Les 4 arbres’’ reprezinta o cale de acces la povestea spusa de artist prin pictura. Pictorul evidentiaza durere si pierdere datorita lipsei semnificative ale frunzelor si crengilor. Acesti pomi sunt uniti ,dar totodata separati si izolati de ceilalti copaci bogați. Aceasta izolare este exprimata si prin pozitia paralela a celor patru pomi, intrucat daca ne imaginam ca acesti copaci sunt lipsiti de frunze si crengi,putem observa ca se aseamana cu niste gratii. Artistul ,in spatele imaginii celor patru pomi inalti carora nu le putem vedea varful, ascunde cuvantul ,,infinitate’’ ce ne duce cu gandul la simbolism.

Rîșnoveanu Mirela Alexandra

# data[].attributes.body
Consider că, acest tablou scoate in evidență sentimentele, gândurile, emoțiile transmise care sunt manifestate prin țipăt, una din manifestările care îl determină pe eu să se descarce de tot ce îl macină interiorul său.
Ipostaza care pare a fi prezentată, ca produs al sensibilității litadine, poetul simbolist are o structură interioară contemplativă, aflându-se într-un dezacord moral față de lumea exterioară. În acest tablou se află trei elemente principale, trei siluete aflate în ipostaze diferite, rezultate din același element specific simbolismului: tristețea, mohorârea, supărarea, rănirea.
Simbolismul acestui tablou are rolul de a demonstra că     indiferent de cât de frumos ar fi locul în care ne aflăm (peisajul tabloului), fiecare se poate să se simtă diferit, în funcție de modul de a fi a fiecăruia. -Grigoraș Maria Isabela

# data[].attributes.body
Tabloul ,,Tipatul” evidentiaza un simbol al sensibilitatii si tristetii in relatie cu dorinta de evadare din interiorul sinelui. Astfel, predomina singuratatea deoarece personajul se simte inadaptat la prezent, sugerand un moment de criza existentiala. Artistul a creat acest tablou, dorind sa se exteriorizeze si sa nu mai tina in inauntrul sau toate problemele vietii, explorand in subconstient pentru a transpune prin pictura toate starile de existenta. Personajul este insusi artistul, iar tipatul evidentiaza un dezacord moral fata de lumea exterioara, ca o consecinta prin inadaptare. Culorile tabloului sunt sumbre, iar universul citadin e apasator si dezolant, caci peisajul care este exprimat prin anumite culori , creeaza un infinit de nemultumire definit prin acest personaj care sta singur si se simte inchis in propria sa lume. Personajele din spate care privesc apa surprind o iluzie si faptul ca artistul este singur, incercand sa dezvaluie singuratatea si vibratia unei emotii sufletesti.
Catana Lavinia

# data[].attributes.body
In opinia mea ,tabloul  ”Les 4 arbres„  ne transmite sentimentele creatorului , adevarata traire trista , fiind un tablou plin de emotie.  Acesta pune accent cel mai mult pe cei patru arbori , lipstiti de frunze , ca o imagine actuala a tristetii sufletului sau. In departare se pot obersva mai multi arbori cu o multime de frunze colorate simbolizand vechea fericire care a fost lasata in trecut.
In aceasta opera de arta , pozitionarea copacilor la o distanta egala ne trezeste sentimente de singuratate acestea fiind sustinute de reflexia copacilor in apa , aparand efectul suferintei eterne.

# data[].attributes.body
În opinia mea, tabloul ,,Les 4 arbres", este un tablou cu adevărat artistic, nu este un simplu obiect sau imagine,ci este un catalizator profund de sentimente,ba chiar o dovada a căii de transmitere a emoților prin artă.
Aceasta operă de artă,în percepția mea, dorește să exprime un eveniment din viața artistului ce l-a marcat și inspirat totodată, concentrat pe o pierdere semnificativă din viața sa,aceasta fiind sugerată din lipsa bogată a coroanei de frunze specifică unui arbore puternic.
Pe de altă parte, poziționarea celor patru arbori la o distanță relativ egală,dar și forma subțire și înaltă de care dispun aceștia, poate exprima un sentiment de anxietate,singuratate,izolare, întrucât tabloul se prezintă cu un peisaj asemănător unui închisori.- Poștaru Denis Claudiu

# data[].attributes.body
Dupa parerea mea , tabloul ,, Les 4 arbres " , este o imagine artistică,  care transmite o mulțime de sentimente si simboluri ascunse în spatele ei .
Aceasta opera de arta , în opinia mea , dorește să reliefeze viata trista si mohorata a compozitorului , un eveniment care l-a marcat si a dorit să-l exprime printr-o pictura .
Acesta exprima o durere si pierdere datorita lipsei crengilor si frunzelor , dar de asemenea sunt izolați de restul copacilor mai bogați decat ei .
Totodată reflexia copacilor in apa , face ca tabloul să arate că 4 gratii de celulă , ca si cum artistul se crede inchis in propria sa minte .
Panica George

# data[].attributes.body
“Les 4 arbres” este un tablou foarte impresionant realizat de pictorul francez Claude Monet ce prezinta la prima vedere 4 plopi inalti ce se oglindesc in apa stralucitoare a unui rau.
Pictorul, prin alinierea celor patru arbori la o distanta egala ma determina sa compar tabloul cu imaginea unei inchisori ce se coreleaza cu culorile reci sugerandu-mi sentimente de nostalgie, distantare si intristare. Inaltarea celor 4 arbori catre albastrul cerului, simbol al puterii si al sacralitatii, indica neputinta remarcarii varfurilor plopilor ce simbolizeaza infinitul. Iar prin lipsa semnificativa a coroanelor celor 4 plopi, pictorul incearca sa transmita sentimente de suferinta si singuratate.

Șpac Iulian Răzvan

# data[].attributes.body
Tabloul "Les 4 arbres " reprezintă povestea pictorului spusă , nu prin cuvinte , ci prin artă, prin pictură . Artistul , prin acest tabloul, își evidențiază trăirile si sentimentele ; acești 4 copaci , deși sunt poziționați împreună, sunt izolați de arborii încărcați de crengi si frunze , ceea ce ne transmite un sentiment de izolare si singurătate . Aspectul acestor arbori este unul lipsit de bogăție, cu crengi si frunze puține , iar aceștia se aseamănă cu niste gratii , ceea ce înseamnă că pictorul se simte asemenea unui prizonier , se simte singur si izolat . Totodată, deoarece varful copacilor nu este vizibil , continuitatea aspectului copacilor dă o senzație de " infinit " ceea ce reprezintă întru totul simbolismul .
Sadîc Denisa - Ionela

# data[].attributes.body
In opinia mea, tabloul “Les 4 arbres” este un tablou plin de emoție. Acesta surprinde o trăire cu adevărat trista si reușește sa transmită ce a dorit creatorul sa arate. Tabloul scoate in evidentă o suferința datorită arborilor nu foarte bogați in frunze. Creatorul probabil a trăit o suferința mare, o pierdere de aceea arborii sunt lipsiți de coroana de frunze, a fost marcat de o întâmplare și nu poate ieși din acest șoc. De asemenea putem observa cum in spatele acestora se vad altii mult mai plini de frunze lipsiți de suferințe.

Deoarece arborii sunt așezati la distante egale, sunt destul de înalți și daca frunzelor acestora sunt date la o parte se transforma in niște gratii. Persoana se simte prinsă de acele trăiri și nu poate să se vindece, se simte singurătatea, izolarea in sine, dar fiindcă arborii se oglindesc in apa apare o lungime infinita a gratiilor ceea ce dovedesc suferința eternă.
Feodor Elizabeta

# data[].attributes.body
Consider că acest tablou se corelează cu ideile simboliste, subsumându-și trăsăturile acestui curent literar. Artistul nu vrea să își ofere mesajul artistic de la sine, nu vrea ca tabloul său să fie ușor de înțeles, el preferă să își incifreze mesajul folosind simboluri. Sensibilitatea tabloului se caracterizează prin monotonie, angoasă, spleen, nevroză, anxietate, depresie, disperare, gust al morbidului și al bizarului, percepție a efemerului (noile stări și maladii ale omului modern). Acest tablou în special valorifică ambiguitatea prin pluriperspectivism deoarece imaginea arborilor dezgoliți de frunze se poate corela cu solitudinea, cu un eu liric refractar, dar se pot asocia si unor gratii ce țin eul liric captiv. Individului simbolist, ca spirit al lumii moderne nu îi mai este dată șansa evadării. Când se simte prizonier, nu îi mai rămâne de făcut decât să sufere, să conștientizeze, să își adâncească temerile, depresiile, nemulțumirile. E o închidere conștientizată și asumată și în mod paradoxal cultivată, spiritul simbolist ajunge să se complacă în starea asta de angoasă.
Lefter Maria

# data[].attributes.body
Consider că acest tablou simbolizează o dezamăgire profundă fata de prezent. Bărbatul aflat în sărăcie nu are puterea de a schimba ceva, fapt indicat de mâinile acestuia ce par incatusate. Peisajul este sumbru si trist, fiind folosite nuante diferite de gri, ce exprima o existență fara de prea mult sens, o viață fără  un obiectiv anume. Hainele ponosite si fata îndurerată a pescarului completează peisajul sinistru si plin de deznădejde. Totusi, în contrast cu primul plan, pe iarba se află un copil ce este acoperit cu un material roșu ce simbolizează speranța si renașterea. Astfel, copilul reprezintă sansa la un viitor mai bun, la o altă viață mai colorată.

Gheorghiu Ioana Eliza

# data[].attributes.headline
Acest tablou simbolizeaza goliciunea sufletului. Copacii sunt goi si cu o tristete nuantata de culori sumbre. Acestia reprezinta o imagine a unui suflet care nu isi gaseste identitatea intr-o mare de inimi. Captat de reflexia oglindita in apa a unui interior pustiu, devine blocat in propria lume. Nu mai priveste catre viitor, catre speranta si catre ceea ce poate fi. Este prizonierul unei existente din care nu poate evada decat daca se accepta pe sine si ce poate urma. Frunzele sunt rare deoarece nu isi permite sa evolueze. Se afla intr-un dezacord moral cu lumea exterioara, consecintele acestui fapt fiind inadaptarea. El nu traieste, ci doar exista ceea ce e o diferenta.

# data[].attributes.subject
Acest tablou simbolizeaza goliciunea sufletului. Copacii sunt goi si cu o tristete nuantata de culori sumbre. Acestia reprezinta o imagine a unui suflet care nu isi gaseste identitatea intr-o mare de inimi. Captat de reflexia oglindita in apa a unui interior pustiu, devine blocat in propria lume. Nu mai priveste catre viitor, catre speranta si catre ceea ce poate fi. Este prizonierul unei existente din care nu poate evada decat daca se accepta pe sine si ce poate urma. Frunzele sunt rare deoarece nu isi permite sa evolueze. Se afla intr-un dezacord moral cu lumea exterioara, consecintele acestui fapt fiind inadaptarea. El nu traieste, ci doar exista ceea ce e o diferenta.

# data[].attributes.body
Anagnoste Tania-Georgiana