# data[].attributes.body
Dukkehjem: Dukkehustru og dukkebørn, Helmer er dukkefører

# data[].attributes.body
Anslag: Nora kommer hjem og taler om juleglæde.
Præsentation: Fru Linde kommer, vi møder Krogstad og doktor Rank.
Uddybning:Vi hører mere om alle karakterernes situationer: Fru Linde, mangler et arbejde og vil have Nora til at hjælpe hende med at få et job i banken.
Point of no return: Da Krogstad siger til Nora, at han har opdaget hendes falskneri af faderens underskrift. Han truer hende med at afsløre hende, med mindre hun kan sørge for, at han kan beholde sit job i banken. 
Konfliktoptrapning: Helmer finder ud af, at Krogstad har været der, og han siger, at han vil fyre Krogstad, fordi han også har forfalsket en underskrift. Nora neder ham lade være, men han fyrer alligevel Krogstad. 
Dr. Rank fortæller Nora, at han er ved at dø, og at han er forelsket i hende. 
Klimaks: Helmer finder to breve fra Dr. Rank der betyder, at han vil dræbe sig selv. Derudover læser Helmer også brevet fra Krogstad, der afslører Nora. Helmer bliver forfærdeligt sur, lige indtil et andet brev fra Krogstad ankommer, og de ikke længere er truet af Krogstad. 
Udtoning: Han tilgiver hende, men Nora vil stadig tale alvorligt med ham.Hun beslutter sig for at forlade Helmer og deres børn, fordi hun gerne vil finde sig selv og sin egen holdning.

# data[].attributes.body
Nora

Indirekte karakteristik:

Hun kan godt lide at bruge penge, (bliver kaldt ødeland) 1. akt. “Helmer: Købt, siger du? Alt det der? Har nu lille spillefuglen været ude og sætte penge over styr igen?”

hun har ikke så mange arbejdsskills men kan godt lave håndarbejde og laver fx. julepynt. 1. akt, s. 19. Nora: Ja, med småting, med håndarbejde, med hækling og med broderi og sådant noget. s. 22. fru Linde: Hvor det er smukt af dig, Nora, at du er så ivrig for min sag, – dobbelt smukt af dig, som selv kender så lidet(lidt) til livets byrder og besvær

Hun virker meget glad og lystig og energisk. Virker som om hun keder sig, da hun ikke har et arbejde, så hun funderer hele tiden over småting med huset og om de skal ud og danse og sådan.
(f.eks. 1. akt. “(klapper i hænderne): Nej, ikke sandt, Torvald, det behøves ikke længer? Å, hvor er det vidunderligt dejligt at høre! (tager ham under armen): Nu skal jeg sige dig hvorledes jeg havde tænkt, vi skulle indrette os, Torvald. Så snart julen er over - (det ringer i forstuen): Å, der ringer det (rydder lidt op i stuen) Her kommer visst nogen. Det var da kedeligt.)

Lyver overfor Helmer f.eks.

“Helmer: Ikke engang gnavet en makron eller to? Nora: Nej, Torvald, jeg forsikrer dig virkelig” selvom vi får at vide i starten, at hun spiser et par makroner.

Noras udvikling: Nora er i starten den lille “sanglærke, ødeland, dukke”, og har bildt sig selv ind (ubevidst) at hun lever et lykkeligt liv der ikke kunne blive bedre, med en mand der elsker hende og tre vidunderlige børn. Men efterhånden går det op for hende at hun aldrig har været lykkelig. Hun opdager efter skænderiet, at hende og Helmer aldrig har snakket alvorligt, og hvor lidt han egentlig vil gøre for hende. Hun opdager at hun ikke elsker ham mere.”

Direkte karakteristik

Yndig, smuk og ung, elskværdig og nuttet.

Helmer

Indirekte karakteristik:

Afbryder og snakker meget selv i en dialog (dominerende). F.eks. når han snakker med fru Linde i 3. akt, og han siger, at han bedre kan lide brodering end strik, der afbryder han ofte fru Linde uden at høre, hvad hun har at sige (s 76)

Meget egoistisk. Tænker primært kun på sig selv. F.eks. “Helmer: (..) Jeg er frelst! Nora, jeg er frelst! Nora: Og jeg? Helmer: Du også, naturligvis; vi er frelste begge to, både du og jeg (...)”

Går mere op i image og status end sin familie (“Jeg er frelst!”, “Jeg skulle gladeligt arbejde nætter og dage for dig, Nora, - bære sorg og savn for din skyld. Men der er ingen som ofrer sin ære for dem man elsker.” “Helmer: (...) og hvad dig og mig angår, så må det se ud, som om alt var mellem os

ligesom før. Men naturligvis kun i verdens øjne”

Respektløs overfor kvinder, ser dem som sin ejendom. “Hun er jo derved ligesom i dobbelt forstand blevet hans ejendom” - “Jeg måtte ikke være en mand, hvis ikke netop denne kvindelige hjælpeløshed gjorde dig dobbelt så tiltrækkende i mine øjne.”

Direkte karakteristik:

Mand, bankdirektør så forholdsvis velset blandt andre. Han er overhovedet i familien og står alene for hele økonomien.

# data[].attributes.body
Tema, motiv og budskab

Tema:

Ægteskab

Ligestilling

Kærlighed

Motiv:

En kone der har begået en forbrydelse uden at fortælle det til sin mand

Budskab:

Man kan ikke have et ægteskab uden ærlighed og ligestilling

Symboler

Dukkehjem: Dukkehustru og dukkebørn, Helmer er dukkefører. Tematik; ægteskabet skal være ligeværdigt, ikke hvor den ene styrer den anden. Kun hvis “dukkerne” tages ud af deres ægteskab ville det kunne lade sig gøre.

Dansen: hun løsriver sig

Julen: en tid hvor man “viser” sin familie frem og alt er lidt overfladisk hyggeligt.

Kjolen og dansen: Facade, prøver at skjule sin hemmelighed for Helmer, et show for Helmer. Når hun tager (karnevals-)kjolen af og sit hverdagstøj på er hun sit alvorlige selv - realtalk.

Smæk med døren: ekko over hele Europa, kvinders ligestilling i det moderne gennembrud (tematik). Døren låser- hun kan ikke komme tilbage igen

Brevet: virkeligheden og gør at Nora skal ud af sin drømmeverden

Eksempler fra teksten:

“Mit søde lille dukkebarn” side 34 linje 5

“

“som slåes ilås” side 101 sidste linje

“hvis dukken tages fra dig” side 100, linje 9

Genren drama:

Gør at historien bliver meget komprimeret.

Personerne kan ikke udfolde sig meget igennem refleksioner så det må ske igennem dialog hvor man også tydeligere ser forholdet mellem personerne (symmetrisk/asymmetrisk) fordi de hele tiden er tvunget til at forholde sig til hinanden. Man kan analysere forskellen på dynamikken i samtalerne

Historien foregår kun over få dage og udvikler sig meget hurtigt

Motiverne bliver ikke direkte sagt, men indirekte fortalt gennem dialog og regibemærkninger

# data[].attributes.body
--       I skal analysere kompositionen i ”Et Dukkehjem”, og sammenligne den med den traditionelle skabelon for en tragedie.Anslag: Nora kommer hjem og taler om juleglæde.

Præsentation: Fru Linde kommer, vi møder Krogstad og doktor Rank.

Uddybning:Vi hører mere om alle karakterernes situationer: Fru Linde, mangler et arbejde og vil have Nora til at hjælpe hende med at få et job i banken.

Point of no return: Da Krogstad siger til Nora, at han har opdaget hendes falskneri af faderens underskrift. Han truer hende med at afsløre hende, med mindre hun kan sørge for, at han kan beholde sit job i banken.

Konfliktoptrapning: Helmer finder ud af, at Krogstad har været der, og han siger, at han vil fyre Krogstad, fordi han også har forfalsket en underskrift. Nora neder ham lade være, men han fyrer alligevel Krogstad.

Dr. Rank fortæller Nora, at han er ved at dø, og at han er forelsket i hende.

Klimaks: Helmer finder to breve fra Dr. Rank der betyder, at han vil dræbe sig selv. Derudover læser Helmer også brevet fra Krogstad, der afslører Nora. Helmer bliver forfærdeligt sur, lige indtil et andet brev fra Krogstad ankommer, og de ikke længere er truet af Krogstad.

Udtoning: Han tilgiver hende, men Nora vil stadig tale alvorligt med ham.Hun beslutter sig for at forlade Helmer og deres børn, fordi hun gerne vil finde sig selv og sin egen holdning.

-       Skrivestil: Henrik Ibsen har en teknik med at give hints til, hvad der løbende sker i stykket. Find konkrete eksempler på, hvordan han gør det.
Dansen - Hentyder til Noras exit fra familien. At hun danser vildt og frit og ikke følger Helmers anvisninger, er et symbol på hendes frigørelse fra ham som overhovede.
makronerne - Et symbol på hendes “hemmelighed” og uskyld.

Nora: “...Doktor Rank, skulle det være en liden makron”

Rank: “se, se; makroner. Jeg troede det var forbudne varer her.”

Nora: “Ja, men disse er nogen, som Kristine gav mig.”

Fru Linde: “Hvad? Jeg -?”

Nora: “Nå, nå, nå; bliv ikke forskrækket. Du kunde jo ikke vide, at Torvald havde forbudt det. Jeg skal sige dig, han er bange, jeg skal få stygge tænder af dem. Men pyt, - for engangs skyld -! Ikke sandt, Doktor Rank? Vær så god! og du også Kristine. Og jeg skal også have en; bare en liden en - eller højst to...

# data[].attributes.body
Sædelighedefejden
Stykket siger noget provoaktivt om kvinderoller, hvilket har effekt, da det i en traditionel teatersal  typisk vil være mænd blandt publikum.
Kvinder blev i huset, og gik ikke ud alene:

Nora: "Å, hvis jeg turde gå ud. Hvis bare ingen kom. Hvis her bare ikke hændte noget herhjemme imens".

Naturvidenskaben udvikler sig: Eksempelvis at Rank har så stor viden om sygdomsdiagnosticering og forsøgsudførelse.
Side 85 3. akt da Rank har lavet en videnskabelig undersøgelse.

Det at Nora forlader sine børn er meget radikalt i forhold til ægteskabsnormere i perioden.
Eksempel "Ændret slutning"

Handlingsforløbet i dramaet kan sammenlignes med handlingsforløbet fra før DMG til efter DMG. Noras tilværelse og betydning ændrer sig voldsomt fra start til slut. Ibsen symboliserer en overgang der også ses historisk.

Indretningen siger noget om hvordan et højere borgerklassehjem ser ud under det moderne gennembrud.

# data[].attributes.body
hjem
Avatar for Maiken Lund
Maiken Lund
 +  1
●
7 måneder

# data[].attributes.body
hjem
Avatar for Maiken Lund
Maiken Lund
●
7 måneder

# data[].attributes.body
Af Smilla, Benedikte og Tue

Første samtale m. Nora og Helmer

Kommunikationssituation

Hvem? Nora og Helmer

Meddelse? Samtalen omhandler hovedsageligt Penge, dog bliver der referet og spurgt ind til penge, når der tales om julen; altså når der tales om gaver, mad og omkostninger. Nora omtaler, hvordan hun har sparet de andre år, og gerne vil bruge lidt flere penge dette år, da Helmer har fået en god stilling i banken. Helmer mener dog, at Nora ødsler med pengene.

Kontekst? Samtalen foregår, i stuen i forbindelse med, at Nora har været på juleindkøb.

Medie? Samtalen er mundtlig, dog er den skriftligt formuleret, hvilket gør at deres samtale er meget velovervejet af forfatteren.

Turtagning - Gambitter

I denne samtale bliver der hovedsageligt gjort brug af overtagelse af taletur, da parret prøver at overbevise hinanden om, at de har ret. De prøverbegge ihærdigt atfå taleturen. Eksempelvis “Nej, men alvorligt Nora…” siger Helmer på side 22.

Sproghandlinger

Nora agerer på nogle tidspunkter i samtalen både direkte- og indirekte regulerende. Hun er indirekte, når hun siger at hun havde det hårdt årene før, hvor de ikke havde penge. Hun siger også direkte, at Helmer skal give hende penge.

Helmer er direkte regulerende; eksempelvis når han siger, at Nora ikke skal ødsle sine penge.

Samarbejdsprincippet

Nora bryder sandhedsmaksimet, ved ikke at fortælle Helmer om sin hemmelighed. På side 24  bryder Nora sandhedsmaksimet og til dels også klarhedsmaksimet - Helmer virker dog ikke helt til at opfange det. Hun svarer på Helmers kommentar meget indforstået, som først senere hen giver mening. I denne sætning er det et klart eksempel på undetekst, som man godt kan fornemme i den første samtale mellem Nora og Helmer.

Nora bryder sandhedsmaksimet under det meste af deres samtale. Helmer nævner også hvor dumt det er at tage lån, hvor Nora siger ikke noget.

Nora overholder også i den grad høfligheds-principperne når hun beder Helmer om penge på side 23. Hun er meget beskeden og indirekte, hvilket man nok også ville være hvis man skulle bede en person om penge.

Henvisninger:

side 24:

Nora: å fy, hvor kan du da sige det? Jeg sparer dog virkelig alt hvad jeg kan

Helmer (ler): ja det var da et sandt ord. Alt hvad du kan. Men du kan slet ikke.

Nora (nynner og smiler fornøjet): Hm, du skulle bare vide, hvor mange udgifter vi lærke og ekorne har, Thorvald.

side 23:

Nora: …. (famler med hans knapper; uden at se på ham) Jo hør Thorvald - du kunne… -

Helmer: nå nå, ud med det

Nora (hurtigt): Du kunne give mig penge, Thorvald. Bare så meget  som du syntes du kan afse; så skal jeg siden en af dagene købe noget for dem.

Transaktioner

I starten bærer Helmer voksenjeget som den fornuftige, der gerne vil spare på pengene. Nora har her funktionen som det uvidende barn, der synes, at de sagtens kan øse lidt:

Nora. Ja men, Torvald, i år må vi dog virkelig slå os lidt løs. Det er jo den første jul, da vi ikke behøver at spare.

Helmer. Å, véd du hvad, ødsle kan vi ikke.

Nora. Jo, Torvald, lidt kan vi nok ødsle nu. Ikke sandt? Bare en liden bitte smule. Nu får du jo en stor gage og kommer til at tjene mange, mange penge.

Helmer. Ja, fra nytår af; men så går der et helt fjerdingår før gagen forfalder.

Nora. Pyt; vi kan jo låne så længe.

Da Nora modtager pengene fra Torvald mærker man også barnejeget. Hun bliver meget begejstret:

Nora (vender sig raskt). Penge!

Helmer. Se der. (rækker hende nogle sedler.) Herregud, jeg véd jo nok, at der går en hel del til i et hus i juletiden.

Nora (tæller). Ti – tyve – tredive – firti. Å tak, tak, Torvald; nu hjælper jeg mig langt.

Helmer. Ja, det må du sandelig gøre.

Nora påtager sig altså en rolle som et barn, en plageånd, der ikke ser ud som om, hun har forstand på økonomi ift. Helmer, der i modsætning til Nora overvejer situationen, men lader sig bukke under til sidst, hvilket man somme tider gør overfor børn.

Da Torvald kommer med spillefuld eksemplet taler han ned til Nora. Han prøver at belære hende og bruger kælenavne ofte så det forekommer ironisk dvs. det har en nedladende effekt.:

Helmer. Kan ikke nægtes, min kære lille Nora. (lægger armen om hendes liv.) Spillefuglen er sød; men den bruger svært mange penge. Det er utroligt, hvor kostbart det er for en mand at holde spillefugl.

Nora. Å fy, hvor kan du da sige det? Jeg sparer dog virkelig alt, hvad jeg kan.

Helmer (ler). Ja, det var et sandt ord. Alt hvad du kan. Men du kan slet ikke.

Helmer. Du er en besynderlig liden en. Ganske som din fader var. Du er om dig på alle kanter for at gøre udvej til penge; men såsnart du har dem, blir de ligesom borte mellem hænderne på dig; du véd aldrig, hvor du gør af dem. Nå, man må tage dig som du er. Det ligger i blodet. Jo, jo, jo, sligt er arveligt, Nora.

Igen er det udbredt at Helmer taler ned til Nora og skal vise at han er klogere end hende – Nora ved ikke bedre og siger ham ikke imod

Sidste samtale m. Nora og Helmer

Kommunikationssituation

Hvem? Samtalen foregår mellem Nora og Helmer

Meddelelse? Helmer har fundet brevene, og deraf kommer der en lille diskussion, som fører videre til, at Nora ikke mener, at Helmer lytter på hende og forstår hende.

Kontekst? Samtalen foregår i hjemmet i forbindelse med brevåbning.

Medie? Samtalen er mundtlig, dog er den skriftligt formuleret, hvilket gør at deres samtale er meget velovervejet af forfatteren.

Turtagning

I denne samtale bliver der ikke gjort stor brug af turtagning; - dog kan det ses, at i nogle tilfælde ønsker nora at lukke samtalen, og derfor gør hun brug af ‘lukning af turtagning’. eksempelvis siger hun på side 91 “Så, ja, nu er det altså forbi”.

Sproghandlinger

I starten af denne samtale prøver Helmer på at styre Nora, og derfor gør han delvist brug af direkte regulerende sproghandlinger. Han fortæller, hvor godt hun skal have det med ham, og taler sødt til hende, og på den måde er han også meget selvfremstillende.

Nora er selvfremstillende, da hun fortæller, om hvorfor hun ikke kan være Helmers hustru, og dermed fortæller om hvordan hun har været en dukke for sin far og Helmer.

Når Nora begynder på at sige, at hun er nødt til at forlade hjem, mand og børn siger hun det meget klart og direkte; derfor er hun direkte regulerende.

Samarbejdsprincippet

Nora afholder sandhedsregimet, og fortæller Helmer hvad hun rent faktisk føler og tænker. Der findes mange eksempler på dette; Helmer kender nu til hendes store hemmelighed, og hun fortæller ham den fulde sandhed.

Nora overholder ikke høfighedsprinciperne på samme måde. Hun er langt mindre beskeden og enig end hun var i første samtale - hun er kommet ud af hendes skal. Et eksempel er side 88

Henvisninger

side 88:

Nora: i morgen rejser jeg hjem - jeg mener til mit gamle hjemsted. Der vil det være lettest for mig at komme ind i et eller andet.

Helmer: Å du forblindede, uerfarne skabning!

osv

Transaktioner

Igennem dramaet udvikler Nora sig og de transaktioner vi ser hos hende er anderledes end tidligere nævnt. Efter at Nora har opnået Helmers tilgivelse ser vi et afsnit, hvor Nora siger således:

Nora. Nej, det er det just. Du forstår mig ikke. Og jeg har heller aldrig forstået dig – før iaften. Nej, du skal ikke afbryde mig. Du skal bare høre på, hvad jeg siger. – Dette er et opgør, Torvald.

Helmer. Hvorledes mener du det?

Nora (efter en kort taushed). Er dig ikke en ting påfaldende, således som vi sidder her?

Helmer. Hvad skulde det være?

Nora. Vi har nu været gifte i otte år. Falder det dig ikke ind, at det er første gang vi to, du og jeg, mand og kone, taler alvorligt sammen?

Helmer. Ja, alvorligt, – hvad vil det sige?

Nora. I otte samfulde år, – ja længere, – lige fra vort første bekendtskab, har vi aldrig vekslet et alvorligt ord om alvorlige ting.

Helmer. Skulde jeg da idelig og altid indvie dig i bekymringer, som du dog ikke kunde hjælpe mig at bære?

Nora. Jeg taler ikke om bekymringer. Jeg siger, vi har aldrig siddet i alvor sammen, for at søge at komme tilbunds i noget.

Helmer. Men, kæreste Nora, vilde da det have været for dig?

Nora vil altså gerne tages alvorligt. Den udvikling som Nora har taget igennem historien har gjort hende opmærksom på noget hun nævner lige efter:

Nora. Der er vi ved sagen. Du har aldrig forstået mig. – Der er øvet megen uret imod mig, Torvald. Først af pappa og siden af dig.

Helmer. Hvad! Af os to, – af os to, der har elsket dig højere end alle andre mennesker?

Nora (ryster på hovedet). I har aldrig elsket mig. I har bare syntes, det var fornøjeligt at være forelsket i mig.

Helmer. Men, Nora, hvad er dette for ord?

Nora. Ja, det er nu så, Torvald. Da jeg var hjemme hos pappa, så fortalte han mig alle sine meninger, og så havde jeg de samme meninger; og hvis jeg havde andre, så skjulte jeg det; for det vilde han ikke have likt. Han kaldte mig sit dukkebarn, og han legte med mig, som jeg legte med mine dukker. Så kom jeg i huset til dig –

Helmer. Hvad er det for udtryk du bruger om vort ægteskab?

Nora (uforstyrret). Jeg mener, så gik jeg fra pappas hænder over i dine. Du indretted alting efter din smag, og så fik jeg den samme smag som du; eller jeg lod bare så; jeg véd ikke rigtig –; jeg tror det var begge dele; snart det ene og snart det andet. Når jeg nu ser på det, så synes jeg, jeg har levet her som et fattigt menneske, – bare fra hånden og i munden. Jeg har levet af at gøre kunster for dig, Torvald. Men du vilde jo ha'e det så. Du og pappa har gjort stor synd imod mig. I er skyld i, at der ikke er blevet noget af mig.

Nora indser, hvorledes hun har været dukken i et dukkehjem i begge scenarier, og nu tager hun altså kampen op og prøver at gøre op med sin tidligere vigende kvinderolle. Den transaktion vi ser hos Nora er nu af den vokse slags i modsætning til tidligere, (hvor det var barnejeget, som kunne registreres ud fra Nora’s rolle og replikker) idet hun kommer op på samme sociale niveau som Helmer forstået således, at hun har lige så meget at skulle have sagt i deres samtale.