# data[].attributes.headline
Canto jo i la muntanya balla. Irene Solà

# data[].attributes.subject
Canto jo i la muntanya balla. Irene Solà

# data[].attributes.body
Una novel·la (o un relat) fragmentat i poètic que ens fa arribar les veus de la muntanya...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Primer hi ha la tempesta i el llamp i la mort d'en Domènec, el pagès poeta. Després, la Dolceta, que no pot parar de riure mentre explica les històries de les quatre dones penjades per bruixes. La Sió, que ha de pujar tota sola la Mia i l'Hilari allà dalt a Matavaques. I les trompetes de la mort que, amb el seu barret negre i apetitós, anuncien la immutabilitat del cicle de la vida.

Canto jo i la muntanya balla és una novel·la en què prenen la paraula dones i homes, fantasmes i dones d'aigua, núvols i bolets, gossos i cabirols que habiten entre Camprodon i Prats de Molló. Una zona d'alta muntanya i fronterera que, més enllà de la llegenda, guarda la memòria de segles de lluita per la supervivència, de persecucions guiades per la ignorància i el fanatisme, de guerres fratricides, però que encarna també una bellesa a la qual no li calen gaires adjectius. Un terreny fèrtil per deixar anar la imaginació i el pensament, les ganes de parlar i d'explicar històries. Un lloc, potser, per començar de nou; un lloc per a una certa redempció.

De l'obra d'Irene Solà se n'ha dit: "El que triomfa arreu del relat és l'alegria de narrar" (Ponç Puigdevall, El País); "L'ofici narratiu entès com un esforç de construcció, d'anar-hi anant i tornant, de no deixar res per vàlid a la primera, de jugar amb la fina línia del que és realitat o ficció" (Esteve Plantada, Nació Digital).

El gener de 2020 Canto jo i la muntanya balla va ser guardonada amb el Premio Cálamo en la categoria "Otra Mirada" i el maig del mateix any va rebre un dels tretze European Union Prize for Literature 2020.

# data[].attributes.attachment_link.title
Canto jo i la muntanya balla - Solà, Irene - 978-84-339-1568-9 - Editorial Anagrama

# data[].attributes.attachment_link.description
Primer hi ha la tempesta i el llamp i la mort d'en Domènec, el pagès poeta. Després, la Dolceta, que no pot parar de riure mentre explica les històries de les quatre dones penjades per bruixes. La Sió, que ha de pujar tota sola la Mia i l'Hilari allà dalt a Matavaques.

# data[].attributes.body
Perquè no tot han de ser clàssics en aquesta vida...una novetat editorial del 2021, Junil. Un llibre d'aventures o una ficció de viatge en l'època de l'Imperi romà

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Amb Junil a les terres dels bàrbars, Joan-Lluís Lluís entra al Club dels Novel·listes: una gran novel·la d'aventures, un viatge per l'Imperi romà en què la poesia, la llengua i la traducció són el motor de l'acció.
"Una vegada hi havia un home que menyspreava la seva filla." Amb començament de rondalla apareix l'heroïna d'aquesta història, anomenada Junil. Encola papirs a la llibreria del pare i aprèn a llegir a l'ombra del seu menyspreu. Però mort el pare, morta la ràbia -i és la filla qui ha concebut l'arma del crim.

Fuig a peu amb tres esclaus. El temps és el principi de l'era cristiana; el lloc, una marca de l'Imperi romà. Travessen la frontera i aprenen a anar a palpes pel món, on els déus i les llengües varien. Què diuen els estranys amb qui topen? Què volen? A mesura que avancen, l'afany de caminar eclipsa la por i s'encomana a d'altres fugitius.

Junil a les terres dels bàrbars és la setena novel·la de Joan-Lluís Lluís i un acte de fe en la imaginació: una gran i esplendorosa novel·la d'aventures, amb les peripècies com a llenguatge i l'estranyesa com a condició.

N'han dit

"A la novel·la pesa la capacitat narrativa de l'escriptor esquitxada amb una imaginació mastodòntica. ¿Un exemple? Les exclamacions "¡pels furóncols de Mart!" o les deïtats que es treu de la màniga Ablost, déu del semen, o Dumisté, déu de la sang. Encara deu estar rient." Valèria Gaillard a El Periódico - Quan un poema és la pastanaga que ens fa avançar

"Té un aire de relat bàrbar polit, un punt feréstec però no gaire. La prosa és d'una robusta fisicitat, però es nota cuidada fins al refinament. Les escenes més vibrants són aquelles en què l'experiència dels protagonistes és vehiculada a través d'un laconisme primitiu, cru i eloqüent." Pere Antoni Pons al diari Ara - Una aventura fundacional: Joan-Lluís Lluís publica 'Junil a les terres dels bàrbars'

"Envuelto todo en su ya genuina y aparentemente espontánea capacidad metafórica, Lluís espolvorea la novela con juegos formales, como un capítulo inicial en el que, a modo teatral, derriba la famosa cuarta pared y se permite dar esporádicas instrucciones al lector." Carles Geli a El País - Joan-Lluís Lluís: "He hecho una novela libertaria en la Roma Imperial"

"Jo no sé quant hi ha de Joan-Lluís Lluís en els personatges, allò que tantes vegades preguntem als autors, però estic segura que aquest enamorament de la Junil [per Ovidi, per la literatura i per la poesia] també és el seu." Anna Guitart en un article d'opinió al diari Ara - Les lectures dels escriptors

"És una novel·la de reflexió sobre la força de la paraula (a través de la literatura, la poesia, la traducció i l'escriptura), sobre l'exili, la supervivència. És la llengua i la literatura, en totes les capes socials, que són homenatjades i imprescindibles perquè els personatges vagin avançant cap a una suposada llibertat." Joana Serra a La Veu dels Llibres - 'Junil, a les terres dels bàrbars', de Joan-Lluís Lluís

"L'alegria de la paraula que permet escriure novel·les tan frenèticament literàries com - Junil a les terres dels bàrbars, el millor llibre de Joan-Lluís Lluís." Ponç Puigdevall a El País 'Junil a les terres dels bàrbars', de Joan-Lluís Lluís: L'aventura d'explicar històries

"A una Junil d'avui li diria que Joan-Lluís Lluís és un autor vius que val la pena llegir. Fa que la literatura sigui la protagonista d'unes memòries molt personals i d'una novel·la. I el més important, sense donar lliçons. Tot un regal." Gemma Sardà a La Vanguardia - Cadascú els seus sants

"Deia Umberto Eco que construir una novel·la era una feina cosmològica, que per contar calia, primer que res, construir-se un món, tan moblat com fos possible fins als darrers detalls. La gràcia de la darrera obra de Joan-Lluís Lluís és que, com a lectors, assistim a la progressiva construcció d'aquest món." Artur Garcia a La Lectora

Entrevistes

A Vilaweb - "He escrit una utopia llibertària"

Al diari Ara - "A l'època romana, les dones eren mercaderies que passaven del pare al marit"

A Núvol - "El concepte de llengua imperial no hauria d'existir"

A La Vanguardia - "La colla que camina amb la Junil és una utopia que camina"

A El Punt Avui - "El pa de la ficció ens el mengem cada dia"

Al Ciutat Maragda de Catalunya Ràdio La queste de Junil: llibertat, utopia, literatura"

Al Matí de Catalunya Ràdio - "Joan-Lluís Lluís: "La literatura és una vida afegida a una vida""

Al Vostè Primer de RAC1

A Ràdio Arrels - "Joan-Lluís Lluís, l'escriptor acaba de publicar una nova novel·la"

A El Temps - "Joan-Lluís Lluís: "La ficció és un aliment tan potent i necessari com el pa o l'aigua""

A Es diari de Menorca - "Joan-Lluís Lluís: "El ser humano necesita la ficción para vivir""

A À Punt: Pròxima parada i Una habitació pròpia

A Ràdio Cap de Creus

Al podcast L'Illa de Maians

# data[].attributes.attachment_link.title
Junil a les terres dels bàrbars - Club Editor

# data[].attributes.attachment_link.description
Amb Junil a les terres dels bàrbars, Joan-Lluís Lluís entra al Club dels Novel·listes: una gran novel·la d'aventures, un viatge per l'Imperi romà en què la poesia, la llengua i la traducció són el motor de l'acció. "Una vegada hi havia un home que menyspreava la seva filla."

# data[].attributes.body
Des d'aquest web podeu accedir a poemes de diferents èpoques i estils per fer-ne un primer tast.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Antologia de poesia catalana
1. L'edat mitjana: Dels trobadors a Ausiàs March 2. Del segle XVI al XVIII 3. El segle XIX: Del Romanticisme al Modernisme 4. El segle XX ADVERTÈNCIA
Aquesta antologia ha estat una de les lectures obligatòries de batxillerat des la promoció 2005-2007. Des de llavors s'han fet llegir tres antologies una mica diferents:

1a. Des de la promoció 2005-2007 fins a la promoció 2012-2014: contenia 47 poemes.
2a. De la promoció 2013-2015 fins a la promoció 2015-2017: es va reduir a 35 poemes.
3a. Des de la promoció 2018-2020: s'ha fet una nova tria, que conté també 35 poemes.

La primera antologia contenia 47 poemes:

Antologia de poesia catalana (47 poemes)

Guillem de Berguedà:
1 Cançoneta leu e plana"
Cerverí de Girona:
2 No el prenatz lo fals marit..."
Ramon Llull:
3 A vós, dona Verge Santa Maria..."
Ausiàs March:
4 Poema LXXXI (Així com cell qui es veu prop de la mort...)
5 Poema XIII (Colguen les gents amb alegria festes...)
Anselm Turmeda:
6 Elogi dels diners"
Jordi de Sant Jordi:
7 Desert d'amics, de béns e de senyor"
Joan Roís de Corella:
8 La balada de la garsa i l'esmerla"
Francesc Vicent Garcia:
9 A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat amb una pinta de marfil"
Anònim:
10 A la vora de la mar (cançó popular).
Bonaventura Carles Aribau:
11 La pàtria"
Teodor Llorente:
12 Vora el barranc dels algadins, de Nou llibret de versos (1909).
Jacint Verdaguer:
13 Els dos campanars, de Canigó (1885).
14 Vora la mar, de Flors del calvari (1895).
Miquel Costa i Llobera:
15 El pi de Formentor, de Poesies (1885), edició de 1907.
Joan Maragall:
16 La vaca cega, de Poesies (1895).
17 Oda a Espanya, de Visions & cants (1900).
Joan Alcover:
18 La Balanguera, de Cap al tard (1909).
Josep Carner:
19 Cançoneta incerta, d' El cor quiet (1925), edició de Poesia (1957).
20 Bèlgica, de Llunyania (1952), edició de Poesia (1957).
Maria Antònia Salvà:
21 L'encís que fuig, d' Espigues en flor (1926).
Josep Maria Junoy:
22 Oda a Guynemer, de Poemes i cal·ligrames (1920).
Joan Salvat-Papasseit:
23 Tot l'enyor de demà, de L'irradiador del port i les gavines (1921).
24 Com sé que es besa, d' El poema de la rosa als llavis (1923).
Josep Maria de Sagarra:
25 Vinyes verdes vora el mar, de Cançons de rem i de vela (1923)
26 Aigua-marina, d' Àncores i estrelles (1936).
Carles Riba:
27 Que jo no sigui més com un ocell tot sol..., d' Estances (llibre segon) (1930).
28 Súnion, t'evocaré de lluny..., d' Elegies de Bierville (1943).
Clementina Arderiu:
29 El pendís, de L'alta llibertat (1920).
Rosa Leveroni:
30 Elegies de la represa, VI, de Presència i record (1952).
Bartomeu Rosselló-Pòrcel:
31 A Mallorca durant la guerra civil, d' Imitació del foc (1938).
Màrius Torres:
32 La ciutat llunyana, de Poesies (1947).
Agustí Bartra:
33 Oda a Catalunya des dels tròpics, de L'arbre de foc (1946), edició d' Obra poètica completa (1971).
J. V. Foix:
34 Sol, i de dol, i amb vetusta gonella..., de Sol, i de dol (1947).
35 És quan dormo que hi veig clar, d' On he deixat les claus... (1953).
Salvador Espriu:
36 Cançó del matí encalmat, d' El caminant i el mur (1954).
37 Assaig de càntic en el temple, d' El caminant i el mur (1954).
Pere Quart:
38 Corrandes d'exili, de Saló de tardor (1947).
39 Vacances pagades, de Vacances pagades (1961).
Joan Vinyoli:
40 Les boies, de Cercles (1979).
Gabriel Ferrater:
41 Floral, de Da nuces pueris (1960).
42 Cambra de la tardor, de Da nuces pueris (1960).
Joan Brossa
43 Poema, de Poemes visuals (1975).
44 Eco, de Rua de llibres (1980).
Vicent Andrés Estellés:
45 Els amants, de Llibre de meravelles (1971).
Miquel Martí i Pol:
46 L'Elionor, de La fàbrica (1972).
Maria Mercè Marçal:
47 Brida, de Bruixa de dol (1979).

A partir de la promoció 2013-2015 es van suprimir els dotze poemes següents i la segona antologia va passar a tenir només un poema de cada poeta:

4. Ausiàs March: Poema LXXXI ("Així com cell qui es veu prop de la mort...").
13. Jacint Verdaguer: "Els dos campanars", de Canigó (1885).
16. Joan Maragall: "La vaca cega", de Poesies (1895).
20. Josep Carner: "Bèlgica", de Llunyania (1952), edició de Poesia (1957).
24. Joan Salvat-Papasseit: "Com sé que es besa", d' El poema de la rosa als llavis (1923).
26. Josep Maria de Sagarra: "Aigua-marina", d' Àncores i estrelles (1936).
27. Carles Riba: "Que jo no sigui més com un ocell tot sol...", d' Estances (llibre segon) (1930).
35. J.V. Foix: "És quan dormo que hi veig clar", d' On he deixat les claus... (1953).
36. Salvador Espriu: "Cançó del matí encalmat", d' El caminant i el mur (1954).
39. Pere Quart: "Vacances pagades", de Vacances pagades (1961).
41. Gabriel Ferrater: "Floral", de Da nuces pueris (1960).
44. Joan Brossa: "Eco", de Rua de llibres (1980).

Per tant, la segona antologia contenia aquests 35 poemes:

Antologia de poesia catalana (35 poemes)

1. Guillem de Berguedà: "Cançoneta leu e plana".
2. Cerverí de Girona: "No el prenatz lo fals marit...".
3. Ramon Llull: "A vós, dona Verge Santa Maria...".
4. Ausiàs March: Poema XIII ("Colguen les gents amb alegria festes...").
5. Anselm Turmeda: "Elogi dels diners".
6. Jordi de Sant Jordi: "Desert d'amics, de béns e de seny".
7. Joan Roís de Corella: "La balada de la garsa i l'esmerla".
8. Francesc Vicent Garcia: "A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat amb una pinta de marfil".
9. Cançó popular: "A la vora de la mar".
10. Bonaventura Carles Aribau: "La pàtria".
11. Teodor Llorente: "Vora el barranc dels algadins", de Nou llibret de versos (1909).
12. Jacint Verdaguer: "Vora la mar", de Flors del calvari (1895).
13. Miquel Costa i Llobera: "El pi de Formentor", de Poesies (1885), edició de 1907.
14. Joan Maragall: "Oda a Espanya", de Visions i cants (1900).
15. Joan Alcover: "La Balanguera", de Cap al tard (1909).
16. Josep Carner: "Cançoneta incerta", d'El cor quiet (1925), edició de Poesia (1957).
17. Maria Antònia Salvà: "L'encís que fuig", d' Espigues en flor (1926).
18. Josep Maria Junoy: "Oda a Guynemer", de Poemes i cal·ligrames (1920).
19. Joan Salvat-Papasseit: "Tot l'enyor de demà", de L'irradiador del port i les gavines (1921).
20. Josep Maria de Sagarra: "Vinyes verdes vora el mar", de Cançons de rem i de vela (1923).
21. Carles Riba: "Súnion, t'evocaré de lluny...", d' Elegies de Bierville (1943).
22. Clementina Arderiu: "El pendís", de L'alta llibertat (1920).
23. Rosa Leveroni: "Elegies de la represa, VI", de Presència i record (1952).
24. Bartomeu Rosselló-Pòrcel: "A Mallorca durant la guerra civil", d' Imitació del foc (1938).
25. Màrius Torres: "La ciutat llunyana", de Poesies (1947).
26. Agustí Bartra: "Oda a Catalunya des dels tròpics", de L'arbre de foc (1946), edició d' Obra poètica completa (1971).
27. J.V. Foix: "Sol, i de dol, i amb vetusta gonella...", de Sol, i de dol (1947).
28. Salvador Espriu: "Assaig de càntic en el temple", d' El caminant i el mur (1954).
29. Pere Quart: "Corrandes d'exili", de Saló de tardor (1947).
30. Joan Vinyoli: "Les boies", de Cercles (1979).
31. Gabriel Ferrater: "Cambra de la tardor", de Da nuces pueris (1960).
32. Joan Brossa: "Poema", de Poemes visuals (1975).
33. Vicent Andrés Estellés: "Els amants", de Llibre de meravelles (1971).
34. Miquel Martí i Pol: "L'Elionor", de La fàbrica (1972).
35. Maria Mercè Marçal: "Brida", de Bruixa de dol (1979).

Per a la promoció 2018-2020 s'ha fet una nova tria, que conté també 35 poemes. S'han suprimit dos autors (Anselm Turmeda i Josep Maria Junoy), s'hi han afegit dos poetes del segle XX (Josep Palau i Fabre i Maria Àngels Anglada) i s'han canviat els poemes següents d'aquests autors:

2. Cerverí de Girona: "Si null temps fui pessius ne cossiros...".
3. Ramon Llull: "Cant de Ramon". Estrofes: 1, 2, 3, 6, 7 i 8.
5. Jordi de Sant Jordi: "Just lo front port vostra bella semblança...".
14. Joan Alcover: "Desolació", de Cap al tard (1909).
15. Josep Carner: "A un auró", de Poesia (1957).
16. Maria Antònia Salvà: "Talaiots", de Lluneta del pagès (1952).
20. Clementina Arderiu: "Cançó del risc", de Sempre i ara (1946).
23. Màrius Torres: "Cançó a Mahalta" ("Corren les nostres ànimes..."), de Poesies (1947).
25. J.V. Foix: "Em plau, d'atzar, errar per les muralles...", de Sol, i de dol (1947).
26. Salvador Espriu: "Quan la llum pujada des del fons del mar...", de Llibre de Sinera (1963).
28. Josep Palau i Fabre, "L'aventura", de Poemes de l'alquimista (1952).
29. Joan Vinyoli: "Gall", d' El Callat (1956).
31. Joan Brossa: "Cap de bou" (1969-1982).
34. Maria Àngels Anglada: "El bosc", d' Arietta (1996).
35. Maria Mercè Marçal: "T'estimo perquè sí. Perquè el cos m'ho demana", de Sal oberta (1982).

En conseqüència, la nova tria està formada pels poemes següents:

Antologia de poesia catalana. Nova tria

1. Guillem de Berguedà: "Cançoneta leu e plana".
2. Cerverí de Girona: "Si null temps fui pessius ne cossiros...".
3. Ramon Llull: "Cant de Ramon". Estrofes: 1, 2, 3, 6, 7 i 8.*
4. Ausiàs March: Poema XIII ("Colguen les gents amb alegria festes...").
5. Jordi de Sant Jordi: "Just lo front port vostra bella semblança...".
6. Joan Roís de Corella: "La balada de la garsa i l'esmerla".
7. Francesc Vicent Garcia: "A una hermosa dama de cabell negre que es pentinava en un terrat amb una pinta de marfil".
8. Cançó popular: "A la vora de la mar".
9. Bonaventura Carles Aribau: "La pàtria".
10. Teodor Llorente: "Vora el barranc dels algadins", de Nou llibret de versos (1909).
11. Jacint Verdaguer: "Vora la mar", de Flors del calvari (1895).
12. Miquel Costa i Llobera: "El pi de Formentor", de Poesies (1885), edició de 1907.
13. Joan Maragall: "Oda a Espanya", de Visions i cants (1900).
14. Joan Alcover: "Desolació", de Cap al tard (1909).*
15. Josep Carner: "A un auró", de Poesia (1957).*
16. Maria Antònia Salvà: "Talaiots", de Lluneta del pagès (1952).*
17. Joan Salvat-Papasseit: "Tot l'enyor de demà", de L'irradiador del port i les gavines (1921).
18. Josep Maria de Sagarra: "Vinyes verdes vora el mar", de Cançons de rem i de vela (1923).
19. Carles Riba: "Súnion, t'evocaré de lluny...", d' Elegies de Bierville (1943).
20. Clementina Arderiu: "Cançó del risc", de Sempre i ara (1946).*
21. Rosa Leveroni: "Elegies de la represa, VI", de Presència i record (1952).
22. Bartomeu Rosselló-Pòrcel: "A Mallorca durant la guerra civil", d' Imitació del foc (1938).
23. Màrius Torres: "Cançó a Mahalta" ("Corren les nostres ànimes..."), de Poesies (1947).*
24. Agustí Bartra: "Oda a Catalunya des dels tròpics", de L'arbre de foc (1946), edició d' Obra poètica completa (1971).).
25. J.V. Foix: "Em plau, d'atzar, errar per les muralles...", de Sol, i de dol (1947).*
26. Salvador Espriu: "Quan la llum pujada des del fons del mar...", de Llibre de Sinera (1963).*
27. Pere Quart: "Corrandes d'exili", de Saló de tardor (1947).
28. Josep Palau i Fabre, "L'aventura", de Poemes de l'alquimista (1952).**
29. Joan Vinyoli: "Gall", d' El Callat (1956).*
30. Gabriel Ferrater: "Cambra de la tardor", de Da nuces pueris (1960).
31. Joan Brossa: "Cap de bou" (1969-1982).*
32. Vicent Andrés Estellés: "Els amants", de Llibre de meravelles (1971).
33. Miquel Martí i Pol: "L'Elionor", de La fàbrica (1972).
34. Maria Àngels Anglada: "El bosc", d' Arietta (1996).**
35. Maria Mercè Marçal: "T'estimo perquè sí. Perquè el cos m'ho demana", de Sal oberta (1982).*

# data[].attributes.attachment_link.title
textos de l'antologia de poesia catalana

# data[].attributes.attachment_link.description
Antologia de poesia catalana 1. L'edat mitjana: Dels trobadors a Ausiàs March 2. Del segle XVI al XVIII 3. El segle XIX: Del Romanticisme al Modernisme 4. El segle XX ADVERTÈNCIA Aquesta antologia ha estat una de les lectures obligatòries de batxillerat des la promoció 2005-2007.

# data[].attributes.body
Un dels autors clàssics (i actuals) de la literatura catalana. Us en recomano especialment dues novel·les -Jo confesso / Les veus del Pamano- i un llibre de relats, Un viatge d'hivern.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jaume Cabré

Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona, catedràtic d'ensenyament mitjà en excedència, Jaume Cabré és membre de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans.
Llegiu-ne més
La veritat, en art, no és el que l'artista creu, ni el seu sistema de valors, ni les seves opinions, sinó allò que, de la seva obra, potser sense ell saber-ho, transforma el lector

# data[].attributes.attachment_link.title
Jaume Cabré · web de l'escriptor Jaume Cabré i Fabré

# data[].attributes.attachment_link.description
Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona, catedràtic d'ensenyament mitjà en excedència, Jaume Cabré és membre de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans.

# data[].attributes.body
Un dels clàssics de la literatura catalana, una de les novel·les en català més traduïdes a altres llengües.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La plaça del Diamant (1962)

(Nou Diccionari 62 de la literatura catalana)

Es tracta de l'obra més universal de Mercè Rodoreda (traduïda a moltes llengües), considerada una de les novel·les més importants de postguerra. Relacionada amb la novel·lística de Proust, de Woolf i de Joyce, per la seva voluntat d'endinsar-se en la vida interior, per la seva valoració del record i pel relleu que hi assoleix el temps, un dels temes centrals d'aquesta obra (i de tota la novel·lística rodoreriana), La plaça del Diamant és, de fet, la llarga explicació de la vida de la seva protagonista, Natàlia-Colometa, de viva veu i en primera persona.

No hi ha cap separació formal per assenyalar que es tracta d'un discurs seguit que, a més, queda obert en acabar l'obra en el mateix escenari on ha començat; però els canvis de registre, les mutacions d'estil, reflecteixen diverses etapes d'aquesta vida: primerament, la quotidiana d'una noia de la menestralia de Gràcia (el casament, la maternitat), que els esdeveniments històrics capgiren i transformen en dramàtica (la república i la guerra civil). Així, d'una subtil ironia i d'una visió sovint naïf per descriure la petita i activa comunitat (amb la tipificació penetrant d'una manera de viure i de pensar i dels objectes que s'hi relacionen), passen al compromís polític que arrossega l'angoixa, primer, i el dolor, després, amb la mort del marit, Quimet, i dels amics, a la guerra; posteriorment, a la postguerra, desemboquem en una existència imaginativa, personal, plena d'elements onírics (amb el relleu dels símbols i la influència de Freud, un autor que marcà Rodoreda), però solitària i sense vitalitat com ho és la Barcelona que hi pren cos, amb parcs inconcrets.

Aquest és, a grans trets, el fil conductor de la novel·la: l'evolució d'una vida, però estretament lligada a la d'una col·lectivitat i a la història. Una evolució que també palesa el seu leitmotiv, els coloms (la novel·la es titulava Colometa). I pel fet d'explicar-se amb la mimesi amb un personatge, seguint les seves emocions, sobretot, i amb un estil molt treballat, la novel·la esdevé poètica i profundament emotiva. A més de ser un testimoni penetrant d'una època clau.

# data[].attributes.attachment_link.description
Es tracta de l'obra més universal de Mercè Rodoreda (traduïda a moltes llengües), considerada una de les novel·les més importants de postguerra.

# data[].attributes.body
Recull de canals de creació de continguts en català

# data[].attributes.attachment_link.description
Fem formats que s'adeqüin al present i productes diversos que puguin arribar a l'aparador d'internet sense necessitar grans produccions al darrere. Creiem que l'audiovisual del present, i encara més el del futur, s'ha de pensar per a uns públics que funcionen diferent del que estem avesats.

# data[].attributes.body
Revista de difusió de la recerca de la Universitat de València

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'abella de mel més coneguda, Apis Mellifera L., s'ha extés arreu del món, primer de forma natural i, després, gràcies a l'assistència humana. Aquesta col·laboració va originar l'apicultura.

# data[].attributes.attachment_link.title
Mètode - Revista de difusió de la investigació de la Universitat de València

# data[].attributes.attachment_link.description
L'abella de mel més coneguda, Apis Mellifera L., s'ha extés arreu del món, primer de forma natural i, després, gràcies a l'assistència humana. Aquesta col·laboració va originar l'apicultura.

# data[].attributes.body
Una publicació (digital i en paper) amb una perspectiva diferent: notícies, reportatges i articles d'opinió

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Gemma Martinez

Diversos col·lectius que treballen en l'àmbit de la salut mental al País Valencià s'organitzen en la plataforma Activistes en Acció per denunciar alguns dels efectes negatius de l'internament de persones amb diagnòstics de salut mental en residències psiquiàtriques, especialment en aquelles gestionades per grups privats, sovint controlats per grans grups empresarials o fons d'inversió: sobre medicació, teràpies no adequades, males condicions d'allotjament i, en alguns casos, des de l'inici de la pandèmia, una reclusió forçosa

Redacció Directa

La primera setmana de reacció als carrers per l'empresonament del raper lleidatà Pablo Hasél se salda amb més de cent convocatòries de protestes arreu dels Països Catalans, amb més de setanta detencions. Aquest dissabte se n'han convocat una seixantena més, a les quals cal sumar-ne una trentena llarga en altres localitats de l'Estat espanyol i en altres llocs del món

Diana Gener

L'aposta de les inversores amateurs contra els fons d'inversió és el recordatori que encara existeix un gran ressentiment contra els 'amos' del parquet borsari de Nova York

Tere Albero

Arriba a l'escena musical valenciana el primer disc del grup Maluks, Som i Vibrem, una proposta electro tropical amb missatges feministes i combatius. Les vocalistes Núria Pons, Marina Bolea i Laura Honrubia, conjuntament amb Maria Deltell,...

Xavi Bosch Carles Masià

Comença la investigació judicial per esclarir les presumptes irregularitats en la gestió de l'abocador que va col·lapsar al País Basc i va sepultar dos treballadors, uns fets pels quals no s'han dirimit responsabilitats polítiques

# data[].attributes.attachment_link.description
Gemma Martinez Diversos col·lectius que treballen en l'àmbit de la salut mental al País Valencià s'organitzen en la plataforma Activistes en Acció per denunciar alguns dels efectes negatius de l'internament de persones amb diagnòstics de salut mental en residències psiquiàtriques, especialment en aquelles gestionades per grups privats, sovint controlats per

# data[].attributes.body
Una publicació digital diversa: ressenyes d'art, recomanacions de llibres i pel·lícules, articles literaris, poesia i més...

# data[].attributes.body
Una revista cultural especialitzada a publicar contes (inèdits, traduïts i recuperats)

# data[].attributes.body
Un programa de gastronomia o un programa de cultura? Podem viatjar a la cuina de diferents llocs del món sense moure'ns de casa

# data[].attributes.attachment_link.description
"Karakia" és un retrat intimista de les diferents comunitats culturals que conviuen a Catalunya. Es tracta de mostrar una realitat canviant a través de la cuina, demanant als protagonistes que ens parlin dels seus ingredients i ens ensenyin a preparar els seus plats.

# data[].attributes.body
Un dels programes de ràdio més escoltats a Catalunya. Humor i actualitat

# data[].attributes.attachment_link.description
La competència amb Òscar Andreu i Òscar Dalmau. De dilluns a divendres, de 12 a 13 h

# data[].attributes.body
Una sèrie que retrata la vida quotidiana a Catalunya des de la guerra civil fins a la transició democràtica a través de dues famílies.

# data[].attributes.attachment_link.description
A través de la història de dues famílies, els Dalmau i els Comes, "Temps de silenci" retrata la societat civil catalana des de la guerra civil fins a la transició democràtica.

# data[].attributes.body
Clàssic de la Televisió de Catalunya. Una comèdia de situació que ens explica la vida de 5 dones que comparteixen pis, vida i embolics

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Jet lag" se centra en la vida d'un grup d'amigues de Barcelona. L'Esther, la Carla i la Sílvia treballen com a hostesses en una companyia "low cost" i, a més, comparteixen pis a Les Rambles de Barcelona. S'afegiran al grup la Mariona i la Diana. Una comèdia amb el segell de la companyia T de teatre.

# data[].attributes.attachment_link.description
"Jet lag" se centra en la vida d'un grup d'amigues de Barcelona. L'Esther, la Carla i la Sílvia treballen com a hostesses en una companyia "low cost" i, a més, comparteixen pis a Les Rambles de Barcelona. S'afegiran al grup la Mariona i la Diana.

# data[].attributes.body
Un clàssic de Televisió de Catalunya (dels 90!). Comèdia sobre dos companys de pis molt, molt diferents.

# data[].attributes.attachment_link.description
Aquí pots trobar el llistat de tots els capítols emesos de Plats bruts, ordenats perquè localitzis fàcilment el que busques.

# data[].attributes.attachment_link.title
Miquel Gil "Terra" (Geometries, Temps Record 2019)

# data[].attributes.attachment_link.title
Roger Mas & Cobla Sant Jordi - El Dolor de la Bellesa (Vídeo Oficial)

# data[].attributes.attachment_link.title
Sílvia Pérez Cruz - Vestida de Nit (Vídeo Oficial)