# data[].attributes.body
Har en app på min telefon, som er udviklet af Jydske Bank, der kan jeg logge ind på min konto, og se en overskueligt oversigt over mit forbrug af penge om måneden. Det er en god app, til at se hvor meget man bruger, og på hvad. Det kan hjælpe ens økonomi, da den har en tendens, for mig ihvertfald, til at tænke en ekstra gang over hvad jeg køber.

Den anden app som jeg vil introducere min dejlige klasse for, er en muligvis udbredt app som hedder TV 2 News, det er en app hvor du kan slå notafikationer til, så du får en besked hver gang der sker noget vigtigt eller relevant for samfundet, men også udland. Jeg som person, er vild med at holde mig opdateret på samfundet, hvad der sker og hvordan diverse ting udviklet sig. Hvis du har denne app, er du 100% sikker på, at du altid ved, når der har været et røveri, kidnaping, skudepisode osv. Dog har den visse ulemper, den kan ind imellem informere dig lidt ligegyldige ting, det svinger selvfølgelig fra det forskellige individ.

# data[].attributes.body
Filterbobler er et filter Google eller Facebook bruger når de lærer vores præferencer at kende. Når de har lært vores præferencer at kende filtrerer de resten af nyhedsfeedet fra. Dette kan gøre at vi ikke bliver udsat for andre synspunkter og derved bliver vi fastholdt i en bobble. Altså en bobble fyldt med kun vores holdninger og der skabes et ekkokammer.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Et af tidens populære begreber, når man skal kritisere vores brug af medier, er begrebet "filterbobler". Begrebet henviser til den effekt der opstår, når f.eks. Googles søgninger eller Facebooks nyhedsfeed, begynder at "lære" vores præferencer at kende og give os mere af de vi i forvejen søger efter og filtrere resten fra. Resultatet af filterbobler er at vi ikke bliver udsat for synspunkter og viden der udfordrer os, men bliver fastholdt i en boble - også kaldet et ekkokammer - fyldt med vores egne holdninger og folk der deler dem.
Men findes disse bobler virkelig? Får vi virkelig færre forskellige holdninger at se. Og færre end hvad, i givet fald?

Hvad angår eksistensen af Google's filtre, så er der forskellige påstande. Forsøg fra f.eks. Jacob Weisberg fra webmagasinet Slate, tyder på at effekten er meget begrænset, hvis den overhovedet eksisterer. Andre, som f.eks DuckDuckGo, har angiveligt registreret store forskelle på, hvad forskellige mennesker får ud af at søge på de samme søgeord. Du kan jo selv gøre dem forsøget efter: Kontakt et antal af dine bekendte, med helt forskellig beskæftigelse og politisk observans og bed dem søge efter ord som f.eks. "afgifter", "kvinder" og "muslimer" og sende dig et skærmdump. Hvis der findes et filter, burde de få resultater der er forskellige fra hinanden og mere ens indbyrdes..
Men selvom Google sorterer i dine søgeresultater, skaber det ikke nødvendigvis en boble.
Når det drejer sig om nyheder og holdninger, er et effektivt mig-filter nemlig ret svært at realisere i praksis. Der opstår nemlig konstant helt nye nyheder og nyhedskategorier, som de automatiske algoritmer ikke har nogen chance for at kende og kategorisere. De samme nyhedskilder kan bringe synspunkter fra mange forskellige ender af f.eks. det politiske spektrum, så systemerne kan ikke bare bruge kildesortering.
Og der er også andre problemer med at lave filterbobler i praksis.
En implicit antagelse om filterbobler er f.eks., at vi primært er interesserede i, og derfor vil opsøge, holdninger vi er enige i. Det er jo hele fundamentet for filterteorier. Men det er bare ikke sådan vi bruger nyheder. Et aktuelt eksempel Inger Støjbergs udmeldinger i flygtningedebatten. De har været læst, og utvivlsomt også Googlet, af mange mennesker der ikke just er enige i dem. Det har de fordi vi ikke kun interesserer os for de synspunkter vi er enige i. Vi er faktisk også er interesserede i at læse om holdninger vi finder urimelige eller forkerte. Det er vi for at holde øje med hvad "fjenden" laver og at kunne kritisere dem - eller bare blive forargede. Hvis en algoritme skulle lære af min adfærd i den seneste måned, ville den rent logisk lære at jeg interesserer mig for hvad Inger Støjberg siger og fortælle mig mere af samme skuffe. Næppe noget der kan siges at lukke mig inde i en boble med ligesindede.
"If the news is that important, it will find me"
En anden filterteoretisk antagelse er at nyheder primært er noget vi søger efter. Et efterhånden nyklassisk citat inden for medieforskning lyder "If the news is that important, it will find me". Det stammer fra en undersøgelse blandt unge, som The Intelligence Group foretog i 2008. Citatet refererer til det faktum at en stor del af de nyheder vi læser, selv "finder os" på sociale medier - uden at vi har søgt efter dem. Og en pointe der ofte bliver misset er, at selvom Facebooks nyhedsfeed helt åbenlyst forsøger at sortere i nyhedsstrømmen, ud fra vores præferencer, så består sådan et nyhedsfeed jo ikke kun af indhold og holdninger, der ukritisk deles fordi folk er enige i dem. Oftest er det stik modsatte tilfældet; holdninger deles af folk som er vrede eller forargede over dem. Så netop fordi jeg i mit Facebook feed har en overvægt at veluddannede mennesker med centrum-venstre holdninger, så vil jeg blive præsenteret for mange holdninger der afviger totalt fra dem jeg selv deler. Udelukkende fordi mine ligesindede også er uenige i dem. Her kan man jo indvende at jeg ikke kan forholde mig objektivt til disse holdninger, da de bliver "framet" i en negativ (og ofte satirisk) kontekst, men selvom det sikkert skaber en vis bias, så er det et faktum at jeg konstant bliver præsenteret for artikler, blogindlæg og videoer fra et meget bredt spektrum af kilder, omhandlende et bredt spektrum af holdninger. Flere end jeg nogensinde tidligere er blevet præsenteret for.
Bobler er ganske enkelt svære at lave i virkeligheden
Der er, med andre ord, nogle kæmpestore problemer forbundet med at skabe og holde os indespærrede i sådanne bobler, selvom det var noget man ønskede. Et meget tydeligt eksempel på hvor svært det er at sortere tekster, video og andet indhold ud fra algoritmer, kan vi f.eks. se på Netflix, som praler af sine intelligente databehandling og algoritmer. Jeg har lige tjekket mine "top picks" (dem som Netflix mener jeg vil foretrække at se) i dag, og de indeholder blandt andet 2 teenagefilm, et par engelske tv-krimiserier fra 90'erne og nogle action b-film. Ikke ligefrem et udtryk for at Netflix har lært mig at kende. Lav selv testen.
Jeg er selv det stærkeste filter
Der finder dog en meget voldsom filtrering sted i min strøm af medier og nyheder, nemlig den jeg selv foretager. Jeg opsøger nemlig ikke et repræsentativt udsnit af kilder og holdninger til ethvert emne og det gør du næppe heller. Ikke fordi teknologien forhindrer det, men fordi jeg ikke har lyst. Vi mennesker er nemlig tilbøjelige til at søge vores eksisterende holdninger bekræftet og at søge sammen med mennesker der ligner os selv. Vi er også tilbøjelige til at synes at mennesker der mener det samme som vi gør, er mere troværdige. Det kaldes "confirmation bias". Det er f.eks. også derfor jeg læser information og ikke en anden avis. Så selvom vi nu forestillede os at vi på en eller anden teknisk måde blev udsat for et meget bredere spektrum af holdninger, end dem vi ser i dag, så ville vi næppe føle at det gjorde os mere oplyste eller demokratiske. Vi ville i stedet se en stor del af dem som "støj" og forsøge at sortere dem fra.

Men selvom mennesket er et meningsflokdyr, så er faktum at vi i dag udsættes for langt flere forskellige holdninger og er langt mere empowered end vi f.eks. var de jeg voksede op i 70'ernes København. Her talte alle om det som Danmarks Radio havde sendt aftenen før og hvis vi ville have informationer om et specifikt emne, måtte vi på biblioteket og håbe de havde en bog om emnet. For slet ikke at tale om vores mulighed for at rette journalister der laver fejl eller kigge politikerne i kortene. Så faktum er at vi i dag har alle muligheder for at få adgang til alle synspunkter. At vi alligevel foretrækker at omgås og blive bekræftet af ligesindede er ikke noget vi kan give Google og Facebook skylden for.

# data[].attributes.attachment_link.title
Derfor er jeg ikke bange for filterbobler ⋆ Virkeligheden

# data[].attributes.attachment_link.description
Et af tidens populære begreber, når man skal kritisere vores brug af medier, er begrebet "filterbobler". Begrebet henviser til den effekt der opstår, når f.eks. Googles søgninger eller Facebooks nyhedsfeed, begynder at "lære" vores præferencer at kende og give os mere af de vi i forvejen søger efter og filtrere resten fra.

# data[].attributes.body
TooGoodToGo:
Dette er en app der har samlet en masse steder hvor de smider deres mad ud hver dag. Dette er ikke mad der er for gammel, men mad der ikke kan bruges de respektive steder dagen efter. Derfor er denne app lavet for at andre kan få gavn af denne mad og derved bekæmpe det store madspild.

Check Udvej:
Check udvej er en app der gør at man kan tjekke ud med sit rejsekort hvis man har glemt at gøre dette. Derved kan der spares et større gebyr ved kortere ture.

# data[].attributes.body
Filterbobler er når det vi ser på internettet bliver sorteret efter hvad vi har søgt på og set tidligere. Det hjælper f.eks. på markedsføring og gør at den bliver mere målrettet, hvilket hjælper os forbrugere. Det kan dog også afskære os fra et mere nuanceret internet, men at vi kun ser lige de få ting vi interessere os for, men ikke bliver udfordret.

# data[].attributes.body
Filterbobler er en effekt der opstår ved at personer får filtret og sorteret informationer på internettet

# data[].attributes.body
Det er en effekt der opstår ved brug af f.eks. Google og Facebook de bruger det man kalder filterbobler, når de lære vores præferencer at kende og de så kan sortere noget fra eller give os mere af det vi i forvejen søger efter.
Filterbobler gør vi ikke bliver udsat for synspunkter og viden der udfordre os, men bliver fastholdt i en boble, som er fyldt med vores egne holdninger og folk der deler dem.

# data[].attributes.body
En filterboble filtere og sortere oplysninger på internettet, fra de steder der besøgt, så tilpasses indholdet til hver enkelt person efter hvad sider der er besøgt.
Det påvirker på den måde at markedsføringen til rettes efter vores interesser.
En risiko er vel at man får ikke får del i ny viden den vej før man selv har været inde og søge på nyt

# data[].attributes.body
Filterbobler er et begreb man bruger når man skal kritisere vores brug af sociale medier. Begrebet er den effekt der opstår, når fx Facebooks nyhedsfeed, begynder at lære de ting man kan lide at søge på at kende.

# data[].attributes.body
Jeg har Spiir, som er en app der holder styr på min økonomi. I modsætning til min mobilbank skaber den et bedre overblik, og holder mig opdateret på hvor min penge bliver brugt.

# data[].attributes.body
En fælles græsslåmaskine til deling på villavej så man sparer på materialerne og stopper forbrugsfesten. Dette vil være godt for miljøet og samtidig når flere går sammen og ét produkt øges kvaliteten af produktet oftest også.

# data[].attributes.body
En filterboble filtere oplysninger på nettet som bliver lagt i en lille "filterboble" og alt andet ikke relevant sorteret væk, derved kommer der ikke påvirkning eller tvivl til vores holdninger.

# data[].attributes.body
Tilbudsugen er en meget smart app, der gør jeg kan tilrettelægge mine indkøb så det bliver billigst muligt, og jeg kan læse tilbudsaviser, uden jeg behøver få dem fysisk. Derudover kan jeg dele min indkøbsliste med andre (og mellem android og iphone) hvilket er praktisk i en travl hverdag.

# data[].attributes.body
Jeg har en app der hedder truecaller, og jeg har den fordi den gør at jeg kan se hvem der ringer til mig hvis jeg ikke har nummeret gemt på min mobil så det vil sige jeg kan se hvis et telemarketing ringer til mig, og jeg synes den er mega god fordi hvis man som mig hader telefonsælgere så er den god!

# data[].attributes.body
Filterbobler er alt det vi ser på nettet som bliver sorteret efter hvad vi tidligere har søgt eller været ind og kigge på.

# data[].attributes.headline
Mustafa                            Hvad er deleøkonomi? deleøkonomi er et økonomisk princip,  hvor privatpersoner deler, lejer, køber eller bytter varer og tjenester af eller med hinanden. 

# data[].attributes.subject
Mustafa                            Hvad er deleøkonomi? deleøkonomi er et økonomisk princip,  hvor privatpersoner deler, lejer, køber eller bytter varer og tjenester af eller med hinanden. 

# data[].attributes.body
Den er en handel, hvor bruger og udbyder finder hinanden på internettet og udfører en udveksling.
Handlen udføres i forskellige måder. fx lej/udlej, køb/salg, dele eller bytte osv.
I Danmark deltager hver femte dansker i deleøkonomien, og det er især unge mennesker mellem 16 og 34 år.
Et eksempel på en deleøkonomi er at leje eller bytte bolig/sommerhus/værelse online fra andre privatmennekser. Der er udviklet apps, som gensidigt forbinder mellem deleøkonomibrugere både her i Danmark og I udlandet. dvs man har mulighed til at dele økonomi både her i landet og i udlandet, bare hvis man kan oprette forbindenlse med hinanden gennem på internettet.

# data[].attributes.body
Min anden app er medicinkortet, og den har jeg fordi jeg synes det er smart at du har en app hvor du kan se hvad for noget medicin du skal have og hvad det koster og altid kan fra appen få en ny recept f.eks. og det synes jeg er meget smart også har du styr på det medicin du får og behøver ikke ringe til lægen for at få en ny recept.

# data[].attributes.body
Afterlight e ren app hvor man kan gå ind og redigere i sine billeder med lys, skarphed, kontrast og farver. Man kan ogå ligge forskellige effekter på, som gør at billedet bliver mere præsentabelt.

# data[].attributes.body
Tutu app, er ligesom appstore hvor man kan gå ind og download de nyeste apps gratis.

# data[].attributes.body
App 1
Forældreintra, som er en app der forbinder os som forældre til skolebørn med skolen i Kolding Kommune. Jeg har den for at kunne følge med i hvad der sker på skolen, for at se evt. ændringer i skema og for at se hvad lektier mit barn har for.

App 2
minetilbud
Her kan jeg se alle tilbuds aviser, og jeg har via samme app valg alle reklamer af hjem til mit hus, så ser jeg aviserne der igennem i stedet. Tid hvis der lige er noget bestemt jeg står og mangler han man bare søge i appen og så popper det op hvor de har det og hvilke priser de har det til, men det er selvfølgelig kun de ting der er i tilbuds aviserne der kommer frem, den søger ikke ud over, altså på nettet.

# data[].attributes.body
Forza football, er en app der viser kampresultater, nyheder om fodbold klubber, videoer osv. Man har også mulighed for at vælge ynglings-klubber hvor man så heletiden bliver opdateret.

# data[].attributes.body
Shazam er en app der kan registrere en sang og fortælle dig hvad den hedder. F.eks hvis du går ude i en butik i centeret og der kommer en sang du synes er god, kan din shazam app sige dig hvad sangen hedder.

# data[].attributes.body
Det er noget der vil blive udvkilet meget på i fremtiden for at kunne gøre noget for alle mennesker som f.eks. kunne printe organer til patienter eller ting der kan gøre forskel i verdenen. og her i videon kan man også se hvad man ellers kan gøre for mennesker.
https://universe.ida.dk/artikel/3d-printet-mad-foerste-skridt-er-hospitalspatienter-53443/

# data[].attributes.body
Her er et godt eksempel på hvorfor 3D print kan være med til at hjælpe verden. Det er en mand der kan tage hans udstyr med, og derfor printe 3D proteser på stedet, i det yderst af afrika, således at de krigsofre der bor der ude hvor det ellers ikke muligt for dem at få proteser.

# data[].attributes.attachment_link.title
Project Daniel - Not Impossible's 3D Printing Arms for Children of War-Torn Sudan

# data[].attributes.attachment_link.description
Just before Thanksgiving 2013, Not Impossible's Mick Ebeling returned home from Sudan's Nuba Mountains where he set up what is probably the world's first 3D-printing prosthetic lab and training facility. More to the point of the journey is that Mick managed to give hope and independence back to a kid who, at age 14, had both his arms blown off and considered his life not worth living.

# data[].attributes.body
Det kan betyde en del hvis det bruges i en så fornuftig sammenhæng som individualiserede behandlinger, hvor det medicinske udstyr kan tilpasses den enkelte patient i stedet for at bruge standardløsninger. Så kan man bedre hjælpe den individuelle og deraf kan der komme et bedre og mere brugbart resultat for patienten.

# data[].attributes.body
3D print er dyrt, men også brugbart. Du får muligheden for at stå med et fysisk produkt, hvilket gør en stor forskel, at du kan stå med din ide i hånden.
Her er en artikel der viser hvordan folk gerne vil udvikle 3D print i fremtiden og hvilke muligheder det kan give hvis det lykkedes.
https://ing.dk/artikel/techtopia-40-3d-print-reservedele-mennesker-maskiner-210667

# data[].attributes.body
3D print vil være betydeligt i fremtiden, da man kan tegne noget på en computer og få det fysisk et kort tid efter.

# data[].attributes.attachment_link.description
Creative studio modeLab takes us through the basics of 3D printing, and creating complex structures with Rhino and an Ultimaker.

# data[].attributes.body
Jeg synes det er en god ide, hvis man altså kan enes, så synes jeg man burde deles langt mere om ting. Hvor mange har ikke en campingvogn til at slå som bliver brugt nok 25 dage om året. Her kunne man ellers slå sig sammen, og endda har mulighed for større og bedre campingvogn som alle deles om.

# data[].attributes.body
I takt med at 3D print bliver billigere, åbner det også nye muligheder for verden, nye måder at producere på og med mindre arbejdkraft. F.eks. kan man 3D printe en 3D printer.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
3D Printing Blog: Tutorials, News, Trends and Resources | Sculpteo

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Posted By Amandine Richardot on Oct 24, 2017 |

Can a 3D printer print a 3D printer? That's a question we're often asked in the 3D printing industry. Indeed, it would be fascinating to be able to self-replicate machines, right? It could open broad possibilities for many fields and lead to a new industrial revolution, from manufacturing to construction, create new types of supply chain, or even change the world with new spatial construction techniques. So, can you 3D print a 3D printer? Discover the answer now!

Can you 3D print a 3D printer?

Yes, it's possible to 3D print a 3D printer! Some self-replicating 3D printers have been created, and there are already several versions of them. Though, these types of 3D printers can't do the whole job themselves. You have to 3D print each part of the 3D printer individually, and then assemble them yourself. Also, there are still a few parts of a 3D printer that can't be 3D printed as electronic components. So you can 3D print a 3D printer, but not totally for now.

RepRap, the first self-replicating 3D printer

The first self-replicating 3D printer was invented by Dr. Adrian Bowyer through the RepRap project, senior lecturer at the Department of Mechanical Engineering at the University of Bath, who started his research in 2005. His first functional machine, called the RepRap "Darwin", with 50% of self-replicated parts, was unveiled in 2008.

Here's a video of Adrian Bowyer assembling the RepRap:

The 3D printed 3D printers made by the RepRap project use the FDM (Fused Deposition Modeling) printing technology, with plastic 3D printing materials. They are desktop 3D printers, and thus they are limited in terms of applications compared to industrial machines.

Moreover, they can't totally print themselves. As they are plastic 3D printers made of plastic parts, they can 3D print some parts of themselves, just like they could totally build other 3D printed objects. You then need to assemble them yourself and to add the components who can't be 3D printed, like electronics or metal parts (since it's a plastic 3D printer).

3D printed 3D printer: Improving the technology with iterations like Prusa i3

Over the years, since the RepRap project is open source, with all the 3D models available online, there have been many iterations of this printable 3D printer from various manufacturing aficionados. The Prusa i3 is part of these improvements, and it's now one of the most used 3D printers in the world. It was designed by Josef Prusa in 2012. Two improved versions have been released since then: the Prusa i3 MK2 in 2016, and the Prusa i3 MK2S in 2017.

Why is it such a success? Its low cost (you can find its 3D design files for free), and the ease of construction and of modification have made it a must-have for hobbyists, but also for some professionals (even if it doesn't replace the performance of an industrial 3D printer). It's popular also in the education field.

Like the previous versions of the RepRap self-replicating 3D printers, it can only 3D print some of its parts, the ones that are in plastic, but not the metal parts, nor the electronic components. Indeed, it's not suited yet for metal 3D printing. But it can be used to create various 3D printed objects.

Building the future of self-replicating 3D printers: Spatial applications

A self-replicating desktop 3D printer is an interesting concept, but in the end, we could 3D print 3D printers for applications way more impacting. The most interesting one is clearly spatial exploration.

Indeed, there are many scientists trying to find a way to 3D print a 3D printer directly in space. One of these machines would be sent to the moon (as a first step), and then recreate itself from lunar materials. A team of researchers from the Department of Mechanical and Aerospace Engineering at Carleton University in Ottawa is currently working on this. Their goal is to then 3D print whole lunar bases, as well as conducting in-space manufacturing of satellites.

This self-replication machine 3D prints a mix of materials such as plastic and iron, in varying proportions, depending on the part needed. The raw material needed to create a similar mixture could be extracted from the lunar regolith, a material covering almost the entire lunar surface.

One of the hardest parts to build when 3D printing a 3D printer is the motor. Alex Ellery, who is leading the project, said in June that the team was close to being capable of printing a fully functioning electric motor from a material similar to what can be sourced on the moon, which is a true revolution.

Here's one of the versions of the 3D printed motor:

Credits: Alex Ellery via GIPHY

But there's another prerequisite for a fully self-replication: electronics. Ellery explained that this one might take much longer to solve. Once it will be possible to use the exact same 3D printed 3D printers to create motors and electronics, these machines will allow the creation of any kind of manufacturing machine, like 3D printers, milling machines, drills or excavating machines. Thus, they will not just self-replicate, but also contribute to the creation of spatial manufacturing centers. And sending only one of these 3D printers to space will allow the creation of huge factories.

Apart from that, the potential applications of additive manufacturing from space are numerous. Indeed, it would also be possible to 3D print space-based solar panels on satellites turning sunlight into energy and to then send this solar power down to earth. Or even to build 3D printable space shields to protect the Earth against solar radiation to fight against global warming.
So now you know that you can 3D print a 3D printer, but that this 3D printing technology will evolve a lot in the upcoming years, in order to become an even more important innovation that could change the world! To learn more about the latest innovations regarding the 3D printing industry, you can subscribe to our Weekly Newsletter! You will learn more about various topics, from 3D scanning to 3D bioprinting, hear many popular stories about additive manufacturing and rapid prototyping, and even get some technical tips to make the most of additive manufacturing and to create great 3D printing projects, like how to edit your stl files, or guides to metal 3D printing. Welcome on board!

# data[].attributes.attachment_link.description
Posted By Amandine Richardot on Oct 24, 2017 | Can a 3D printer print a 3D printer? That's a question we're often asked in the 3D printing industry. Indeed, it would be fascinating to be able to self-replicate machines, right?

# data[].attributes.body
3D print er blevet meget mere udbredt end man nogensiden troede var muligt. Både ting som våben og biler er blevet printet. Dette gør at sikkerheden med hvad der kommer ud i samfundet ikke kan reguleres på samme måde som tidligere. 3D print har dog også givet langt større muligheder når der skal laves prototyper af forskellige ting osv.
I cykelsporten er man også begyndt at 3D printe aerobars til enkeltstartscykler for at optimere aerodynamikken.

# data[].attributes.attachment_link.title
3D Printing the Aerobars Used by Sir Bradley Wiggins to Break the Hour Record: An Interview with James Hunt

# data[].attributes.attachment_link.description
James Hunt, Manufacturing Officer from the Mercury Centre at the University of Sheffield, talks to AZoM.com about developing the 3D printed aerobars which Sir Bradley Wiggins used to break the world hour record on Sunday 7th June 2015.

# data[].attributes.body
Det er dyrt, men sådan er det jo ofte med det mere moderne teknologi. Det giver en god mulighed for at opfinde noget, som ikke er set før. Da du kan få din ide udviklet, til et fysisk produkt. Det er en længere proces at arbejde med 3D print, da du i forvejen skal have udviklet din ide, og have tegnet den, så 3D printeren kan gøre arbejdet for dig. 3D print giver dig mulighed for at lave noget, som ikke er set før, det er en god hjælp til at give dig en ide om hvordan dit produkt skal videreudvikles eller justeres.

# data[].attributes.body
Er sikker på vi ser meget mere af 3D print i fremtiden, næsten alt kan idag allerede printes i  3D.

# data[].attributes.body
Det kan gå begge veje, hvis man er god til at kommunikere omkring hvilke penge man må bruge hvornår, så er det for mig, foretrukket over en selvstændig økonomi. Det giver dig også mulighed for at lave mere, hvis i er 2 som spare sammen til en ferie, vil det være lettere med 2 faste indkomster om måneden. Det afhænger selvfølgelig af den forskellige indtjening, det er også der hvor deløkonomi kan gå galt, da hvis den ene part har en del flere penge til rådighed, jamen så vil de også have et bedre grundlag for at bruge flere penge i modsætning til den anden part, som muligvis tjener mindre.

# data[].attributes.body
Det fungere på den måde, at vores computer/telefon husker hvad det er vi søger efter og sortere derefter hvad det er vi søger, og hvad vi ikke gør brug af. Selvfølgelig betyder det ikke, at du ikke kan finde bedste mor Bentes kage opskrift på google