# data[].attributes.headline
Запровадження

# data[].attributes.subject
Запровадження

# data[].attributes.body
Магдебурзьке право прийшло в Київську Русь разом з німецькими поселенцями і вже князь Данило Романович та його наступники забезпечували їм привілей користуватися власним правом і мати власні судово-адміністративні інституції.

# data[].attributes.headline
Отримання магдебурського права

# data[].attributes.subject
Отримання магдебурського права

# data[].attributes.body
Українським містам магдебурзьке право надавали литовські князі, польські королі, російські царі, українські гетьмани. Перші міста, які одержали магдебурзьке право – Володимир-Волинський (1324), Сянік (1339), Львів (1356), Кам'янець-Подільський (1374), Стрий (1431), Мукачево (1445), Київ (1494), Луцьк (1497).

# data[].attributes.body
У XV–XVII ст. магдебурзьке право отримала більшість міст України.

# data[].attributes.headline
Запровадження

# data[].attributes.subject
Запровадження

# data[].attributes.body
Після 1654 р. магдебурзьке право залишилося лише у деяких привілейованих містах. Його застосування припинилося після запровадження 1781 р. “Установлення про губернії” і створення нової судової системи.

# data[].attributes.body
Указом 1831 р. Микола І скасував магдебурзьке право по всій Україні, крім Києва, де воно збереглося до 1835 р.

# data[].attributes.headline
Припинення дії права

# data[].attributes.subject
Припинення дії права

# data[].attributes.body
В містах Галичини, яка після 1-го поділу Польщі (1772) відійшла до володінь Габсбургів, органи міського самоуправління та суди, створені за магдебурзьким правом, продовжували ще деякий час діяти. Згодом австрійський уряд значно обмежив права цих органів. У Львові застосування магдебурзького права припинилося 1786 р.

# data[].attributes.body
Найпоширеніші в Україні пам'ятки магдебурзького права: «Зерцало саксонів» (1536), «Право цивільне Хелмінське» (1584), «Порядок прав цивільних магдебурзьких» (1557–1559), «Артикули права магдебурзького» (1557).