# data[].attributes.body
scenisk : en situation med tidsforløb (dialog).
Novellen er kronologisk.

# data[].attributes.body
-Overgang fra tryghed ved mormoren til et mere utrygt miljø igennem skoven (Jeg-fortælleren må gennemgå en udvikling hvor han bliver viden for de uvisse ting der møder ham på hans vej - dog er hans nye erfaringer noget der tiltager ham. Han vil teste ham selv af på turen hjem - han vil gå vild)
-(Fra linje 192) - mormor pakker en kurv fyldt af "paradisæbler" som han skal fragte med hjem igennem skoven
- i sin kamp hjem, taber han kurven med æbler. Her står der beskrevet at da han får samlet paradisæblerne sammen igen og får kurven på armen, kommer den trygge stemning tilbage. dette ses fra (linje 458 - 462)
-Titlen på novellen er også en klar reference til syndefaldsmyten, da syndefaldsmyten omhandler om Adam og Eva der spiser af de forbudte paradisæblerne.

# data[].attributes.body
linje 13-14 "der lugtede sødt af gemmefrugt, lavendel og renvasket tøj"
linje 15 - "evighedsblomster"
linje 35 - "Uret havde en køn tone"
linje 46-47 - "mormor havde fyret op i den åbne skorsten"
linje 66: "jeg kunne lide at være hos mormor"
linje 181-182 - "Mormor strikkede, og uret tikkede og sang kønt imellem"

- Herfra ses det at der i mormorens hus, er hyggelig stemning. Selvom hun er fattig, er huset rent og hyggeligt. Stemningen er god og hun strikker imens hovedpersonen læser.

# data[].attributes.body
Vi ved om hovedpersonen, at han er en dreng og at han er 12 år. Det er først på turen hjem, at hans personlighed ses ud fra de valg han tager.
Efter mødet med Ejnar, begynder drengen at finde på små udfordringer til sig selv.
linje 341-44: "det var rart at stå på isen med bare fødder, man blev kun mere rolig og ligeglad af det."
"Det kan være lige meget" sagde drengen lige før isen begyndte at synke, og han måtte kæmpe for at komme op på land. Først da han får et uspecificeret "puf" i ryggen, kommer han op.

Drengen kan godt lide at udfordre sig selv, og får sågar sin egen ide om at gå vild, bare for at prøve det
linje 406 "Jeg ønskede pludselig, at jeg kunne gå vild. Jeg ville prøve det"

linje 414-17: "Nu går jeg vild!" råbte jeg. Jeg lukkede mormors kurv op, det faldt mig ind, tog en håndfuld paradisæbler og kastede dem ud i mørket omkring mig" - her slog det klik for hovedpersonen. Ikke nok med at han får samlet æblerne ind igen, så farer han rent faktisk vild. Her ændrer drengen sig, og vi møder skræk og en uhyggelig stemning.

Selvom drengen går vild, gør han alligevel meget ud af at passe på sin mormors paradisæbler, og samler dem op hver gang han taber dem. han passer på dem. Efter han samler æblerne op, bliver stemningen i novellen idyllisk igen.
på linje 471. genkender han sit hus og finder vejen hjem

# data[].attributes.body
indtil linje 225 er drengen hjemme hos mormoren hvor der er trygt. Derefter går han ud i tågen, og går hjemad. Han vælger at gå den farlige ved hjem. På turen udfordrer han sig selv.- Først går han over åen, som der er is på. (linje 335)- Dernæst vil han med vilje gå vildt (linje 405)Han finder vejen hjem igen (linje 471)

# data[].attributes.body
På vejen hjem fra mormoren, møder hovedpersonen hans gamle barndomsven Ejnar. Ejnar har ikke gode forudsætninger i livet men har alligevel ambitioner. Dette får hovedpersonen til at forstå at der er forskellige skæbner i livet - hvilket gør ham trist.
Mødet med Ejnar gør at jeg-personen, forstår mere og mere om livet og ens placering og muligheder i livet.

# data[].attributes.body
Vores jeg-person søger noget nyt. Søger fare og ønsker at fare vild. Ønsker at blive skræmt. Det ser vi bl.a. fra linje 406-407, hvor han tænker "Jeg ønskede pludselig, jeg kunne gå vild. Jeg ville prøve det."

# data[].attributes.body
Miljøet hos mormoren og skytten er forskelligt. De er begge fattige, men beskrivelserne af deres hjem er forskellige i novellen.
Mormorens stue er varm og tryg, mens Skyttens kammer er koldt og utrygt.

# data[].attributes.body
Mormor og skytten er modsætninger.

Mormor:
Trykhed
Varme
Renhed

Skytten:
Utryghed (165-166)
Kulde
Beskidt

# data[].attributes.body
Mormor:
- Trykhed
- Mild
- Blid
- Bor gammeldags

Jeg-personen:
- Mellemstor dreng (12 år)
- Uskyldig
- Læsehest
- Glad for sin mormor

Skytten:
- Fattig
- Ulækker fugl
- Holder et gevær
- Stille

# data[].attributes.body
Vejen: Det at man går fra et punkt til et andet. Symboliserer udvikling.

Mormor symboliser det trygge hvorimod skytten symboliserer det utrygge og ukendte.

# data[].attributes.body
Vi kan også perspektivere "paradisæblerne" til syndefaldsmyten. Allerede i navnet "Paradisæblerne" bliver vi ledt lidt på vej.

# data[].attributes.body
Man kan perspektivere teksten til rødhætte, da de deler flere elementer. Det ser vi gennem mormoren og at hovedpersonen/barnet skal på en vandring fra hjem til hjem.