# data[].attributes.headline
Юрій— Риба! — ви

# data[].attributes.body
Юрій
— Риба! — вигукнув рибалка, пригадавши, що він забув сказати жінці, що його приятель — риба, й кинувся до сковорідки.

# data[].attributes.body
«...рибалка відчув, що ліпшого приятеля, ніж говоряща риба, в нього нема й ніколи не буде, і, сказавши, що його дім — її дім, попросив, щоб риба конче прийшла до нього у гості..»

# data[].attributes.body
«Балакуща риба саме гналася за виводком оселедців, щоб розповісти їм жарт, коли мовчазні виконавці вироку, затуляючись плавниками, щоб їх не оглушило, підплили до говорющої риби і, взявши на спини, одним махом винесли її на берег».

# data[].attributes.headline
Дем'янНевдовзі р

# data[].attributes.body
Дем'ян
Невдовзі риба знала не тільки ймення й уподобання усіх його дітей і жінки, а й як виглядає у рибалки в хаті й на подвір'ї, чим він журиться і що думає.

# data[].attributes.body
«...Говорюща риба сказала рибалці, що шукає співбесідника, і він взяв її на свій човен, коли їхав ловити рибу.
З цього часу вони подружились. Риба допомагала рибалці вибирати добрі місця для ловитви, розповідала, що діється під водою, а рибалка ділився з нею турботами, розповідав про сімю та дітей...»

# data[].attributes.headline
МаріяБалакуща ри

# data[].attributes.body
Марія
Балакуща риба попрощалася з блакитними водоростями, де жила її рідня, і, війнувши хвостом, попливла шукати іншого табуна.

# data[].attributes.body
У великих водах народилася балакуща риба, засмучені батьки сподівались, що з віком балакущість риби зникне. Але це не проходило, її балакучість набрала такої вправності, що батькам було соромно, що вони одна родина.

# data[].attributes.body
... а балакущість риби не тільки не зникала, а навпаки, набрала такої вправности, що батькам уже незручно стало признаватися, що вони належать до одної родини.

# data[].attributes.body
З цих пір риба стала жити на березі. Спочатку вона трохи побоювалася оточення.

# data[].attributes.headline
Аліна"Я тобі

# data[].attributes.body
Аліна

"Я тобі вийду назустріч, але навіть якби мене щось затримало, йди просто до середини, тебе вже чекатимуть.

# data[].attributes.body
"Дивні звички мають люди,- мовила риба,- вони не вітаються й не помічають інших".

# data[].attributes.body
Він припадає до кожної риби і на колінах благає, щоб вона сказала йому хоч одне слово.

# data[].attributes.body
"Тобі тільки й думки, що приятель, - сказала жінка.- На щось іншого в тебе нема ні часу, ні очей"

# data[].attributes.body
Як їй хотілося, щоразу, як рибалки вирушали в море, підійти й привітатися...

# data[].attributes.body
"Я шукаю співбесідника",- озвалася риба.