# data[].attributes.body
Ludwig van Beethoven:
Compositor i pianista, considerat per molts com el primer compositor de l'era romàntica, famós per la Simfonia núm. 5 i Per a Elisa, entre d'altres.

Henryk Wieniawski:
Compositor i violinista, famós pels seus dos concerts i peces de caràcter excepcional
dificultat.

Tigran Chukhacheán:
Compositor i director de
orquestra i activista armeni, autor de les primeres òperes en turc i armeni.

# data[].attributes.body
Les obres més importants del romanticisme:

El caçador furtiu:
òpera en tres actes amb llibret de Friedich Kind i inspirada en la música alemanya. L'argument pren lloc al final de la guerra dels trenta anys.

Kreisleriana op:
Es tracta de vuit peces per a piano sol, compostes el 1838 i dedicades a Chopin.

Cicle de Lieder:
Aquest cicle de setze cançons va ser escrit per Schumann el 1840 per a veu (soprano o tenor) i piano, sobre textos del poeta Heinrich Heine.

# data[].attributes.body
Piano
És un gran instrument del romanticisme. Afloren nombrosos virtuosos que aprofiten les seves possibilitats expressives per compondre peces de caràcter lliure i de gran valor artístic.
Que van influir en compositors com Mendelssohn o Chopin . ...

Violí
El violí va ser un altre dels grans instruments del romanticisme musical, ja que va desenvolupar una manera de concebre el so capaç de desafiar la tirania racionalista del piano. L'italià Niccolò Paganini és considerat un dels revolucionaris d'aquest instrument per la seva gran tècnica i destresa.

# data[].attributes.body
Aquests són els innstruments en ordre a-z més importants del classicisme.
Clavecí
Piano
Trombó
Trompa
Violí
Violoncel
Fagot
Flauta dolça

# data[].attributes.body
En aquest període s'estableixen les principals formes musicals vigents fins ben entrat el segle XX, i les estructures que les regeixen, entre aquestes estructures destaca l'anomenada com a forma sonata, implementada en els primers moviments de la majoria de les formes musicals del moment (sonata pròpiament dita, quartet, simfonia, etc. ) .

# data[].attributes.body
Corda pinçada: espineta, virginal, clavicèmbal, corda
Fusta: Flauta travessera, flauta de bec, oboè, fagot.
Metall: Trompeta, sacabutx, cromorn, bombarda.
Percussió: Idiòfons, Sonalls, pandereta.
Membranòfons: Timbales, timbal, pandero.

Antonio Vivaldi. «Primavera» . La primera part de les cèlebres «Quatre estacions» de Vivaldi per a violí i orquestra és molt probablement la peça més popular del barroc, especialment el seu primer moviment.

# data[].attributes.body
Al voltant de l'any 1600 es produeix un canvi substancial de la tècnica i l'estètica musical.
Canvi que es va estendre per tot Europa. Els elements d'aquest canvi van ser els següents:

La melodia acompanyada

Per a una major claredat, els compositors van voler concentrar l'expressió musical en una sola melodia: una veu que destaca mentre que les altres l'acompanyen. Apareix una nova textura: la melodia acompanyada.

# data[].attributes.body
Compositors més influents i importants del barroc.
Johannes Nicius: Compositor alemany i teòric de la música i un dels més importants en el desenvolupament de la composició musical.

Jacopo Peri: Va ser un compositor i cantant Italià del període de transició entre el Renaixement i el Barroc, i és considerat l'inventor de l'òpera.

Julie Pinel va ser una compositora clavecinista francesa impostat ja que va ser de les primeres dones en influir a el desenvolupament del barroc.

# data[].attributes.body
L'instrument més influent de l'época del renaixement.

Formes instrumentals;
alemandra: dança alemanya o barroca d'un compás cuanternari, binari o simple.

Bajadanza : dança cortesana més popular d'urant el renaixement.

# data[].attributes.body
Aquestes són les característiques de l'estil musical:
Polifonia: creada en època medieval utilitzada perquè la melodies es puguin barrejar,

L'homofnia: diferens melodies que sonen a l'hora però el ritme.

Contra punt: diferens melodies que sonen a l'hora però en ritmes diferents.

# data[].attributes.body
Giovanni pierluigi:
Conegut per ser el representant més conegut de l'escola romana da composició musical del segle XVI.
Orlando asso:
Considerat un dels compositors més influents del segleXVI.
Gillame dufa:
compositor que va ser el més famos a l'escena musical al segle XV

# data[].attributes.body
La música a l'edat mitjana està representada principalment per composicions vocals, religioses o seculars, marcades per la monodia;
la monodia fa referencia a la textura musical es la característica en la que totes les veus i instruments tocant a l'hora la mateixa melodia.
Trovadors:
van ser músics i poetes medievals, que composaven les seves obres i les interpretaven.

# data[].attributes.body
Guido d'Arezzo: monjo benedictí que es va adonar que el cant gregorià requeria molts anys (10), i ell va crear un métode que és podia aprendre en molts menys(2).

Jacopone da Todi: autor de nombrosos poemes i se l'hi va atribuïr del Stabat Mater; va ser una seqüència gregoriana, atribuïda a ell, el no be d'un dels poemes conservats ´mes importants conservats.

# data[].attributes.body
Els instruments més importants de l'edat mitjana són;
Corda: Llaüt, Arpa.
Vent: Serpentó, Cromorn.
Percussió : Tombrí, Pandereta.

Obres musicals:
Guido d'arezzo;
himne a sant juan bautista, primera estrofa del himne llatí.

Perotin;
Viderunt omnes, repetició paralela de la melodià.

# data[].attributes.body
Ús de la textura de melodia acompanyada, consistent en el predomini de la veu més aguda, que centra l'interès en la melodia, mentre que la resta d'instruments l'acompanyen; només de vegades es fa servir l'homofonia o la polifonia imitativa. L'acompanyament ja s'ha escrit explícitament (desús del baix continu).