# data[].attributes.attachment_caption
Cedides pel Centre Documental de la Memòria Històrica - Ministeri d'Educació, Cultura i Esport (Albert Louis Deschamps)

# data[].attributes.body
Una de les fotografies de la frontera (La Jonquera-Le Perthus) el 9 de febrer de 1939.

Des de la caiguda de Barcelona, ​​el 26 de gener de 1939, a les mans de les tropes "nacionals", les principals carreteres que conduïen cap al nord es van omplir tant del gruix dels efectius militars republicans en procés de retirada, com d'un nombre considerable de població civil de tota mena, que intentaven escapar de l'ordre repressiva que instaurava sense dilacions el nou règim dictatorial encapçalat pel general Franco.

Assolir la Jonquera suposava poder creuar la ratlla fronterera i evitar el captiveri i els bombardejos incessants de les aviacions italianes i alemanyes.

# data[].attributes.attachment_caption
Dues cartes de dos homes que van haver de fugjr de la guerra

# data[].attributes.body
A la sortida de la població direcció de La Vajol, a mà dreta, es veu el mas Perxés. Allà s’hi havia reunit durant la retirada el president Companys i una part dels intel·lectuals catalans

que anaven cap a l’exili, a França en primera instància.

# data[].attributes.attachment_link.title
Beige Illustrated Garden Flowers Butterfly Letter (1)

# data[].attributes.attachment_caption
Les plaques memorials que grups polítics i persones privades han posat a l’entrada de la població, on hi ha el monument al miner, que es considera el lloc on es

# data[].attributes.body
En aquest recorregut seguirem les passes del president Companys, el president de la República Manuel Azaña i el lehendakari José Antonio Aguirre Lekube durant el seu exili el 1939. El govern central va escollir la Vajol per protegir part del patrimoni econòmic i artístic de la República. La ruta que us proposem travessa la frontera a través del coll de Lli per recórrer els indrets on milers de republicans van exiliar-se durant la Guerra Civil Espanyola.

# data[].attributes.attachment_caption
Prats de Molló, febrer 1939. Foto NewYork Times (Fons R. Sangeroteo / MUME)

# data[].attributes.attachment_caption
Memorial a la retirada de Sant Llorenç de Cerdans (1997). Foto: MUME

# data[].attributes.attachment_caption
Dues imatges del Coll de Belitres (Portbou), el febrer de 1939. Fotos: Manuel Moros © Fons Peneff

# data[].attributes.attachment_caption
Estació de Cervera de la Marenda i placa d’homenatge a l’exili a l’estació de Cervera i al Coll dels Belitres. (Fotos: MUME)

# data[].attributes.attachment_caption
Senyalització “Retirada i camins de l’exili” al Coll de Banyuls (Fotos: MUME)

# data[].attributes.attachment_caption
Senyalització “Retirada i camins de l’exili” (2009) al Coll de la Manrella i monument a Lluís Companys (1981) (Fotos: MUME)

# data[].attributes.body
Monument d’homenatge al president Companys i a la Pau. A 50 metres del monument hi ha

elements defensius franquistes de la segona guerra mundial. És, encara actualment, la

frontera política entre l’Estat espanyol i l’Estat francès. Del Coll de la Manrella surt un camí

cap al veïnat de Les Illes (Morellàs-Les Illes, Vallespir). A les Illes hi ha un monument

memorial dedicat als combatents republicans i, davant l'Hostal dels Trabucaires, hi ha una

placa commemorativa del les autoritats republicanes cap a l’exili. D’allà es pot continuar cap

a Morellàs, Ceret i Argelers, passant a la vora de Sant Andreu de Sureda i el Palau del Vidre.

# data[].attributes.attachment_caption
Memorials del camp d’Argelers i del Cementiri dels Espanyols (Argelers). Fotos: MUME

# data[].attributes.body
La visita al poble d’Argelers comença al Cementiri dels espanyols (Avinguda de la Retirada,

actualment) i continua a la platja, l’emplaçament original del camp de concentració de 1939/

1942. Al Cementiri dels espanyols hi existeix un monòlit commemoratiu dels morts del camp de

refugiats d’Argelers, així com a l’antiga entrada del camp, a la platja.

# data[].attributes.attachment_caption
Mapa turístic de Cotlliure (Ajuntament de Cotlliure), amb el fort medieval i el cementiri on existeix el memorial funerari d’A. Machado. (Foto: MUME)

# data[].attributes.body
Veure per fora la casa (antiga Fonda Quintana) on va mal viure pocs dies el poeta Antonio

Machado fins el 22 de febrer de 1939 i el cementiri on és enterrat juntament amb la seva

mare, que va morir dos dies més tard.

També cal recordar que el fort medieval de Cotlliure va ser la presó de càstig dels refugiats

considerats més perillosos. S'hi tancava especialment refugiats vinculats a les organitzacions

comunistes.

# data[].attributes.attachment_caption
Carta de Pau Casals a Elisabeth Eidenbenz, 17/03/1940, extreta del llibre  Elisabeth Eidenbenz i la maternitat d’Elna.Dones en exili, mare mares dels camps.

# data[].attributes.body
A Elna es va establir, entre 1939 i 1944, una maternitat gestionada per la Creu Roja Suïssa a

través de la Sra. Elisabeth Eidenbenz (1913-2012). Va significar una gran ajuda per les dones

embarassades dels camps de concentració, un veritable oasi de pau enmig del context de

guerra i confinament dels camps. L’actual edifici, de propietat municipal, és el testimoni de

vida en un espai de mort i penalitats i una gran aposta de la municipalitat, encapçalada per

l’alcalde Nicolas García, nét de republicans exiliats. La història de la maternitat, ja

coneguda, ha estat revalorada els darrers deu anys gràcies a l’èxit de difusió de l’escriptora

Assumpta Montellà, que va escriure sobre el tema. A nivell de publicacions científiques,

cal destacar el llibre de Tristan Castanier: Elisabeth Eidenbenz i la maternitat d’Elna

(1939-1944), d’Edicions trabucaire (2009). El febrer de 2013 s’ha reobert al públic la

maternitat després d’unes obres d’agençament.