# data[].attributes.attachment_caption
Чергування г, к, х із з, ц, с та з', ц', с'

# data[].attributes.attachment_link.title
Чергування г, к, х із з, ц, с та з', ц', с'

# data[].attributes.attachment_link.title
Чергування г, к, х із з', ц', с' та г, к, х

# data[].attributes.headline
Закріплення та перевірка знань з теми чергування г, к, х із ж, ч, ш

# data[].attributes.subject
Закріплення та перевірка знань з теми чергування г, к, х із ж, ч, ш

# data[].attributes.attachment_link.title
Завдання 2. чергування docx

# data[].attributes.headline
Перевірка та засвоєння знань з теми чергування г, к, х із з, ц, с

# data[].attributes.subject
Перевірка та засвоєння знань з теми чергування г, к, х із з, ц, с

# data[].attributes.attachment_link.title
Завдання 1. чергування

# data[].attributes.headline
Чергування г, к, х із ж, ч, ш

# data[].attributes.subject
Чергування г, к, х із ж, ч, ш

# data[].attributes.body
Як і в випадку з чергуванням г, к, х із з', ц', с', чергування г, к, х із ж, ч, ш має свої нюанси. Чергуємо вище перераховані звуки в:

1. Іменниках перед суфіксами –к-, –ок, –ин– зі значеннями зменшеності та пестливості. Наприклад: нога — ніжка, рука — ручка, муха — мушка.

2. Кличному відмінку іменників чоловічого роду другої відміни перед закінченням –е. Наприклад: друг — друже, козак — козаче, пасту́х — пасту́ше.

3. Усіх особових формах дієслів теперішнього часу і майбутнього часу доконаного виду, формах наказового способу та в пасивних дієприкметниках перед суфіксом –ен–. Наприклад: берегти — бережу, пекти — печу, поколиха́ти — поколишу́.

# data[].attributes.headline
Чергування г, к, х із м'якими з, ц, с

# data[].attributes.subject
Чергування г, к, х із м'якими з, ц, с

# data[].attributes.body
У сучасній українській мові під час утворення форм слів та нових слів відбуваються зміни (чергування) приголосних, спричинені різними історичними законами її фонетичної системи.

У випадку з г, к, х ми можемо спостерігати чергування з з, ц, с у наступних випадках:

1. У давальному та місцевому відмінках однини іменників жіночого роду першої відміни. Наприклад: дуга — дузі; квітка — квітці; сваха — свасі.

2. У місцевому відмінку однини іменників чоловічого та середнього роду другої відміни. Наприклад: терпуг — терпузі, друк — друці; вухо — вусі.