# data[].attributes.body
Кібербулінг – це булінг із застосуванням цифрових технологій. Він може відбуватися в соціальних мережах, платформах обміну повідомленнями (месенджерах), ігрових платформах та мобільних телефонах. Це неодноразова поведінка, спрямована на залякування, провокування гніву чи приниження тих, проти кого він спрямований. Приклади включають:

поширення брехні про когось або розміщення фотографій, які компрометують когось, у соціальних мережах;

надсилання повідомлень або погроз, які ображають когось або можуть завдати комусь шкоди, через платформи обміну повідомленнями;

видання себе за когось іншого/іншу і надсилання повідомлень іншим людям від його/її імені.

Особистий булінг та кібербулінг часто пов’язані між собою. Але кібербулінг залишає цифровий слід – записи, який може слугувати доказами, що дозволять зупинити цькування.

# data[].attributes.body
Кібербулінг несе загрозу психологічному здоров'ю, викликаючи депресію, тривогу та зниження самооцінки, а також може призвести до фізичних симптомів, таких як головний біль і проблеми зі сном. Він позбавляє відчуття безпеки, посилюючи відчуття сорому та безпомічності, може вилитися у реальні напади, а також відкриває можливості для шантажу та сексуальних посягань, зокрема через онлайн-грумінг. Небезпека посилюється тим, що агресія в інтернеті може бути безжальною, адже агресор не бачить реакції жертви та не знає, коли зупинити цькування.

# data[].attributes.headline
сутність небезпеки

# data[].attributes.subject
сутність небезпеки

# data[].attributes.body
Психологічні та емоційні наслідки:

Почуття безвиході: Жертва відчуває, що атаки відбуваються скрізь, навіть вдома, і немає куди втекти.

Депресія, тривожність: Цькування призводить до зниження самооцінки, відчуття страху та самотності.

Втрата інтересу: Жертва може втратити інтерес до навчання, улюблених занять і соціальної активності.

Поширення та стійкість:

Постійні атаки: Кібербулінг є повторюваною дією, яка може тривати необмежений час.

Анонімність: Агресори часто діють анонімно, що ускладнює їхнє виявлення та протидію.

Широке охоплення: Контент, що поширюється, може побачити велика кількість людей, що посилює приниження жертви.

Перехід у реальний світ:

Фізична небезпека: Знущання в інтернеті можуть перейти в реальні фізичні конфлікти та насильство.

Соціальна ізоляція: Жертва може опинитися в соціальній ізоляції, що посилює її страждання.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У цій статті ми детальніше розглянемо що таке кібербулінг та чим він відрізняється від традиційного булінгу, а також поглянемо на загрози кібербулінгу.

Понад 18% рішень щодо булінгу, за даними аналітичного дослідження Попередження та протидія кібербулінгу в дитячому середовищі України, стосуються випадків використання засобів електронних комунікацій, тобто дій, які були вчинені в інтернеті за допомогою гаджетів.

Так, у мережі є безліч можливостей. Дитина знаходить інформацію, однодумців, навчається, спілкується, ділиться своїми думками, фото та відео. Але цифрове середовище це ще й простір, де дитину можуть ображати або вчинити інший злочин із тяжчими наслідками (шантаж тощо).

За статистикою Національної дитячої гарячої лінії ГО "Ла Страда-Україна", третина звернень від дітей і дорослих стосувалася кібербулінгу.

У цій статті, підготовленій на основі дослідженням Попередження та протидія кібербулінгу в дитячому середовищі України, ми детальніше розглянемо що таке кібербулінг та чим він відрізняється від традиційного булінгу (цькування), а також поглянемо на загрози, які приховує у собі феномен кібербулінгу.

Кібер+булінг. Розбираємося із визначенням

Поняття кібербулінг умовно можна поділити на дві частини. Почнемо із другої. Булінг має таке визначення у національному законодавстві (Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню) ): Булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров'ю потерпілого.

Хто ж такі учасники освітнього процесу? Це учні, керівники закладів освіти, вчителі, психологи, бібліотекарі; а також батьки або особи, які їх замінюють, та інші спеціалісти.

У визначенні йдеться, що булінг проявляється через різні форми насильства. Розберемося, що мається на увазі. Фізичне насильство наприклад, штовхання, зачіпання, підніжки, бійки; психологічне - образи, поширення неправдивих чуток, залякування, ігнорування, погрози, маніпуляції, шантаж; економічне - дрібні крадіжки, пошкодження або знищення особистих речей, вимагання грошей, їжі тощо; сексуальне -образливі жести, прізвиська, погрози, поширення чуток, обмацування сексуального (інтимного) характеру.

Час від часу на гарячі лінії надходять скарги від дорослих людей про булінг усередині робочого колективу, цькування у студентському середовищі тощо. Важливо розуміти, що для кваліфікації випадку як булінгу обов'язковою умовою є те, що однією зі сторін має бути малолітня (до 14 років) чи неповнолітня особа (14-18 років). Тобто кібербулінг чи булінг - це лише ті ситуації, де або булером, або постраждалою стороною обов'язково є дитина.

Про наслідки булінгу у законодавстві ( Стаття 173(4) КУпАП) зазначено: внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров'ю потерпілого.

Для другої частини визначення кібербулінгу і розпізнавання саме цього явища як такого є ознака "із застосуванням засобів електронних комунікацій". У законі щодо булінгу вживається термін "засоби електронних комунікацій", тобто мобільні телефони, комп'ютери, інші девайси, через які може здійснюватися вихід в інтернет і цькування.

Однак в контексті кібербулінгу доцільніше використовувати більш узагальнене визначення - інформаційно-комунікаційні технології (ІКТ), які є узагальненим визначенням, що включає інформаційно-комунікаційні засоби зв'язку або мобільні додатки та їхній контент. Це визначення охоплює широкий спектр доступних технологій: радіо, телебачення, супутники, мобільні телефони, стаціонарні способи зв'язку, мережеве обладнання та програмне забезпечення.

Отже, термін " кібербулінг" вживається для означення булінгу (цькування), що відбувається в інтернеті переважно через мобільні телефони в соціальних медіа.

Дискусії щодо визначення кібербулінгу ще тривають, та все ж можна окреслити його риси:

Намір зашкодити - кривдник/ця навмисне завдає шкоди жертві, її психологічному благополуччю, репутації, стосункам чи іншим сферам життя.

Нерівність сил - для традиційного булінгу властива взаємодія кривдника/-ці та жертви, за якої перший/-а є фізично або ментально сильнішим/-ою. А от для кібербулінгу дисбаланс сил характерний або тоді, коли через тиск групи однолітків постраждала особа зазнає соціальної ізоляції, або через анонімність кривдника/-ці.

І соціальна ізоляція, і анонімність кривдника/ці підсилюються ще й через широке поширення повідомлень у соціальних мережах, а також через складність повного видалення контенту зінтернету.

Інтернет дозволяє людям, зокрема знайомим безпосередньо, сказати або зробити те, що вони не можуть зробити чи сказати фізично. Через це є випадки, коли особа, що страждає від фізичного булінгу, може бути кривдником/-цею в мережі або навпаки.

Повторюваність (систематичність), тривалість цькування. Може виражатись або в публікуванні неприємного контенту послідовно через певний час, або через те, що опубліковані повідомлення можуть бути поширені, вподобані, опубліковані повторно чи залишатимуться онлайн невизначений час.

Чим відрізняється кібербулінг від булінгу?

На сьогодні виділяють критерії, що вирізняють ці два феномени:

1) технічні уміння;

2) можливість прихованої агресії, оскільки агресор(ка) може бути анонімним/ою в мережі;

3) моральна легкість булер(ка) в мережі не бачить реакції жертви, що робить моральні порушення легшими, не має зворотного зв'язку, менш імовірна емпатія і повага;

4) складніша роль спостерігача/-ки;

5) легша допомога булер(ка) втрачає підтримку з часом;

6) ширший обсяг потенційної і залученої аудиторії;

7) 24/7 жертві ніде не можна сховатися, бо навіть коли вона йде з кіберплатформи комунікації, вона чи він знає, що процес цькування там продовжується; кібербулінг важче контролювати і вплинути на нього, явище швидше стає системним, коли в одній особі поєднується роль жертви і булера.

Те, що додає кібербулінгу більше загрозливих масштабів - це роль спостерігачів/ок. Діджиталізація різко збільшує кількість спостерігачів/-ок до тисячі, а то й мільйонів через стрімке поширення контенту, а от у традиційному булінгу кількість свідків обмежена.

Коли в традиційному булінгу роль спостерігачів/-ок є пасивною і проявляється максимум у заохоченні булера/-ки, то в кібербулінгу вони можуть бути безпосередньо залученими.

Якщо кривдник/-ця оприлюднив/ла шкідливий контент, а спостерігач/-ка поширили його, їхня роль є подібною до кібербулера/-ки. Коли спостерігач/-ка вподобають або поширюють шкідливий контент, він чи вона посилює поведінку булера/-ки.

У наступній статті ми розглянемо, які є найпоширеніші види кібербулінгу в нашій країні.

Фото: pexels.com

04.11.2020

# data[].attributes.attachment_link.title
Що насправді робить кібербулінг небезпечним?

# data[].attributes.attachment_link.description
У цій статті ми детальніше розглянемо що таке кібербулінг та чим він відрізняється від традиційного булінгу, а також поглянемо на загрози кібербулінгу. Понад 18% рішень щодо булінгу, за даними аналітичного дослідження Попередження та протидія кібербулінгу в дитячому середовищі України, стосуються випадків використання засобів електронних комунікацій, тобто дій, які були вчинені в інтернеті за допомогою гаджетів.

# data[].attributes.headline
Статистичні дані

# data[].attributes.subject
Статистичні дані

# data[].attributes.body
За даними різних досліджень, кібербулінг є поширеним явищем:

Європейські дані (2022-2023): За оцінками, кожен п'ятий-шостий підліток в Європі стикався з кібербулінгом.

Українські дані: За даними ЮНІСЕФ в Україні, кожен четвертий підліток був жертвою або свідком кібербулінгу. Більшість випадків відбувається в соціальних мережах (Facebook, Instagram, TikTok) та месенджерах (Telegram, Viber).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
За даними опитування, проведеного ЮНІСЕФ, кожет третій підліток в Україні ставав жертвою онлайн-булінгу, а кожен п'ятий був змушений пропускати через це шкільні заняття. Під час пандемії COVID-19 підлітки почали ще більше часу проводити онлайн і стали ще більш вразливими для негативного впливу кібербулінгу.

ЮНІСЕФ прагне допомогти подолати насильство та забезпечити умови, у яких учні почувалися б безпечно у школі та поза школою, у тому числі були б захищеними онлайн.

Переглянувши 4 короткі відео, ви дізнаєтесь, як виглядає кібербулінг, які причини та потенційні наслідки кібербулінгу, як припинити кібербулінг і що робити, якщо хтось із друзів став жертвою кібербулінгу.

Участь в освітньому серіалі взяли українська суперстар NK | Настя Каменських і співачка, акторка та ютуб-влогерка Анна Трінчер. Проєкт створено Міністерством цифрової трансформації України за підтримки ЮНІСЕФ в Україні та втілено студією онлайн-освіти EdEra.

Вступ

# data[].attributes.attachment_link.title
Про кібербулінг для підлітків

# data[].attributes.attachment_link.description
Освітній серіал за участі Анни Трінчер та Насті Каменських

# data[].attributes.headline
Найбільш вразлива категорія користувачів

# data[].attributes.subject
Найбільш вразлива категорія користувачів

# data[].attributes.body
Найбільш вразливою групою є підлітки та молодь (12-17 років). У цьому віці вони активно користуються соціальними мережами, шукають визнання та належність до групи, а також емоційно більш вразливі до критики. Діти молодшого шкільного віку також можуть стати жертвами, але зазвичай менш усвідомлюють загрози.

# data[].attributes.headline
 Попередження наслідків

# data[].attributes.subject
 Попередження наслідків

# data[].attributes.body
Ефективна боротьба з кібербулінгом вимагає комплексного підходу:

Освітня робота: Проведення лекцій та тренінгів у школах для учнів, батьків та вчителів. Навчання розпізнаванню ознак кібербулінгу, правильній реакції та безпечній повеведінці в інтернеті.

Встановлення правил: Розробка і впровадження правил поведінки в школах щодо кібербулінгу.

Технологічний захист: Налаштування профілів у соціальних мережах на приватність, блокування кривдників, використання батьківського контролю.

Психологічна підтримка: Забезпечення доступу до психологів і гарячих ліній для жертв кібербулінгу. Важливо, щоб дитина знала, куди звернутися за допомогою.

Юридична відповідальність: Інформування про можливу кримінальну або адміністративну відповідальність за кібербулінг.