# data[].attributes.body
Septembrie 2019

# data[].attributes.body
Dragii mei,
Cu riscul de a supăra alte generaţii de elevi, declar public, că aţi fost cei mai cuminţi, bine crescuţi şi serioşi elevi pe care mi-a fost dat să-i îndrum în calitate de dirigintă.
Până acum...
A fost o realã plăcere să vă cunosc, să vă învăţ sau să vă sfătuiesc. Datorită vouă nu mi-am pierdut speranţa într-un viitor mai bun, într-o generaţie de tineri care vor reconstrui societatea normală şi valoroasă la care tânjim de atâta timp. Am împărtăşit în aceşti ani entuziasmul, umorul şi voioşia voastră dar şi emoţiile, grijile si „umbrele” din ochii voştri.
Am spus mereu că suntem o familie. Şi aşa cum se întâmplă în viaţa fiecărei familii - am avut atât momente deosebit de frumoase, peste care chiar de se va aşterne nisipul timpului fugar, vântul uitării nu va fi destul de puternic ca să le şteargă, cât şi momente mai triste, însă am trecut peste ele – împreună. Aţi spus că diriginta pentru voi trebuie să reprezinte “a doua mamă”… Nu ştiu dacă am reuşit să mă ridic la acest rang în viaţa voastră, ştiu doar că am încercat mereu să vă feresc de rele, de toate relele care vă pot aştepta pe drumul lung, pe care, mai ezitând, mai doritori, veţi face primii paşi în câteva zile.
Astăzi, zâmbiţi! E ziua voastră...e vremea voastră! Va fi usor, va fi greu, depinde în foarte mare măsură de voi, să ştiţi a trăi intens clipele de fericire şi să depăşiţi cu înţelepciune necazurile. Ţineţi-i pe cei dragi aproape şi dăruiţi cât puteţi de mult!
Eu vă doresc doar atât: fericire – e cel mai important lucru de pe pământ, fie că o veţi găsi în profesia voastră, fie în ochii copiilor voştri.
Las o uşă deschisă spre inima mea pentru fiecare dintre voi.
Cu mult drag, diriginta…

# data[].attributes.body
Dragii mei prieteni, voi insista ca aceast moment, al absolvirii, să nu fie sub simbolul sfârşitului, dar al unui nou început. Început către o viaţă plină, trăită potrivit valorilor care V-au fost cultivate, în spiritul umanismului, care V-a fost reper pe parcursul acestor ani. Dacă am reuşit să pun în valoare măcar unele dintre calităţile voastre sau V-am ajutat să depăşiţi o barieră cât de mică, sunt împlinită. Pentru momentele în care nu am fost atentă la trăirile voastre, îmi exprim regretul.
Alături de voi păşesc încrezătoare spre viitor. Sunt sigură de investiţiile pe care le-am făcut.

Păstraţi-Vă spiritul liber, gândul senin şi intenţiile oneste. Nu vă irosiţi timpul vieţii într-o competiţie a orgoliilor sau clădind visuri străine, fiţi sinceri cu voi şi determinaţi pe ceilalţi să vă accepte sinceritatea. Nu uitaţi să fiţi măsura lucrurilor care le gândiţi, spuneţi sau faceţi. Păstraţi-Vă sănătos simţul umorului şi abordaţi viaţa cu zâmbet, iar ei nu-i va rămâne decât să vă răspundă la fel. Speraţi, creaţi, râdeţi mult sau plângeţi spre purificare, iubiţi sincer şi nu vă trădaţi pe voi înşivă. Cultivaţi Adevărul, Binele şi Fumosul.
Cu admiraţie, diriginta.

# data[].attributes.body
12 ANI. Ani plini de emoții puternice în care am cunoscut persoane deosebite, pe care le vom avea mereu alături în gând. Ani în care am descoperit și am legat o mulțime de prietenii, ani pe parcursul cărora ne-am format personalitatea împreună, ani care au pătruns în sufletul nostru. 3 ani de liceu, perioada cea mai semnificativă a unui elev, cea în care totul prinde culori, iar elevul prinde aripi. Anume ea e cea mai accentuată amprentă în dezvoltarea noastră ca om, care nu ar fi fost posibilă fără ghidarea și susținerea profesorilor. Ei, cei care au clădit fiecare cărămidă pentru crearea individualității fiecăruia, implantând respectul, generozitatea, responsabilitatea, altruismul. Cei cărora mereu le vom fi recunoscători pentru cele mai frumoase învățăminte, pentru criticile și indicațiile care ne-au făcut mai puternici și mai încrezuți. Fiind promoția 2020, cred că vom rămâne atât în istoria liceului, cât și a țării, o promoție ,,sacrificiu”, una care nu și-a putut vedea adevărata florescență la sfârșitul căii școlare, deși rodul scontat îl vom descoperi pe parcurs. În pofida acestei situații, care, din păcate, ne-a răpit cele trei luni rămase de școală alături de dragii noștri colegi și profesori, am rămas cu amintiri frumoase, pe care doar noi, cei din clasa a 12-a ,,A”, de la LT ,, Dante Alighieri”, promoția 2020, le vom avea ancorate în inima noastră. A fost ceva impresionant, care ne-a deschis calea spre ceva excepțional. Le mulțumim dascălilor și părinților pentru toate oportunitățile oferite și pentru cei mai frumoși ani! Iar ziua de 10 Martie 2020 va rămâne o dată simbol pentru noi, ultima zi de școală, care a demonstrat că și despărțirea ne poate ține uniți pentru totdeauna!

# data[].attributes.headline
Violeta Botnari, director adjunct, profesor de italiană

# data[].attributes.subject
Violeta Botnari, director adjunct, profesor de italiană

# data[].attributes.body
Ciao a tutti!
Ci troviamo nel momento in cui tutto è speciale: i metodi d’insegnamento, il metodo d’apprendimento, la modalità di comunicare, la voglia di fare, il clima, l’orario della Festa di Fine Anno, insomma praticamente tutto è diverso e particolare.
Sicuramente è così perché proprio voi siete particolarmente speciali!
Rimarrete nella memoria come dei giovani che sanno quello che vogliono, che dicono ciò che pensano, che scrivono ciò che sanno, che fanno ciò che possono. Vi auguro che nella vita coincida ciò che dovete fare con quello che volete e potete!
Buona fortuna!

# data[].attributes.attachment_link.title
Limba Noastră - Imnul Republicii Moldova

# data[].attributes.body
Dragii noștri absolventi,

În calitatea noastră de părinți, adresându-vă aceste cuvinte de felicitare cu ocazia finisării de către voi a cursului liceal de studii, trebuie să recunoaștem că ne încearcă niște sentimente contradictorii. Bucuria de a vă vedea maturi, gata să vă avântați în vâltoarea vieții, pare umbrită de o ușoară nostalgie pentru anii rămași în urmă, când sub ochii noștri, v-a înflorit pe chip primul surâs de copil, ați reușit să faceți primii pași, ați deprins să articulați primele silabe, ați rotungit primele litere ale alfabetului, ați memorizat versurile primei poezii recitate.

Apoi ne încearcă nostalgia altor imagini ale voastre: cea cu ghiozdanul în spate, cea a ochilor sclipind de curiozitate și a mânuțelor ridicate cu nerăbdare în fața profesorului, dornici să vă manifestați personalitățile în devenire. Odată cu fiecare vârstă depășită, chipurile voastre sunt tot mai marcate de gravitate, tot mai absorbite de tainele cărților, dar și de cele ale vieții din jur.

Astfel, noi, părinții voștri, ajungem până la ziua de azi, când încercăm să împăcăm bucuria de a vă vedea oameni în toată firea și ușoara nostalgie a anilor, când de la o zi la alta, ați evoluat, v-ați format sub ochii noștri, în lumina dragostei, dar și în umbra neliniștilor noastre părintești.

Suntem siguri că aceleași sentimente contradictorii îi încearcă și pe cei care au un merit incontestabil în îndelungatul și migălosul proces de devenire, de maturizare a voastră. Ne referim bineînțeles la bunii, la generoșii, la răbdătorii voștri profesori, care de-a lungul anilor, și-au răsădit cunoștințele în solul însetat de cunoaștere al sufletelor voastre. Cred că nostalgia după sălile de clasă ale liceului, după chipurile mărinimoase și cuvintele povățuitoare ale dascălilor voștri spirituali vă vor încerca și pe voi mai târziu și atunci ne veți înțelege mai ușor și pe noi, părinții voștri.

Dar la finalul acestei importante etape din viața voastră ar fi nedrept să punem accentul doar pe trăiri nostalgice. Chiar dacă viața este complexă, marcată de căutări, de neliniști, de nemulțumiri sau chiar dezamăgiri de moment, ea, viața, este un dar greu de prețuit și frumosul din ea trebuie să vă fie farul mereu călăuzitor. Speranța de bine nicicând să nu lipsească din ochii voștri. Miracolul existenței să vă ademenească mereu, să vă umple sufletele de satisfacția descoperirilor, de bucuria împlinirilor și de setea de a nu vă sătura niciodată de vraja vieții.

Vă dorim, dragii noștri, drum bun în vasta ei împărăție!

# data[].attributes.body
Să înceapă vacanţa!

# data[].attributes.body
Iată că au trecut și cei 12 ani de liceu. Pe parcursul acestui timp noi, elevii, actualii absolvenți am trecut printr-o gamă largă de experiențe, emoții puternice și provocări ce păreau a fi imposibile la acel moment. Eu, ca și mulți dintre colegii mei, suntem aligheriști mândri deja de 12 ani. De aceea, pentru noi liceul a devenit într-adevăr o a doua casă, iar colegii și profesorii - o a doua familie. Desigur că, nu a fost totul roz și perfect. Ca orice familie sănătoasă, am avut neînțelegerile și certurile noastre, dar care nu puteau fi nicidecum comparate cu intensitatea momentelor frumoase, momentelor în care munceam în comun să obținem ceva și ne reușea. Îmi amintesc cu multă nostalgie, dar și amuzament, de stresul trăit de mine și colegii mei la fiecare test pe care-l aveam (care acum nu mai pare într-atât de important), de jocurile de volei la educația fizică și de mâncarea împărțită frățește la fiecare pauză mare.
Situația în care ne aflăm la moment, din păcate, ne privează de savurarea din plin a ultimelor clipe de școală. Însă, aceasta va reprezenta o lecție pentru următoarele generații: Trăiți în prezent! Fiți recunoscători și apreciați colegii si profesorii pe care-i aveți. Acceptați orice invitație a profesorilor de a participa la evenimentul x sau manifestarea y. Profitați de fiecare experiență ce vă va apărea în cale!
Noi, elevii claselor a 12-a, oferim mulțumiri enorme profesorilor și diriginților liceului "Dante Alighieri". Putem afirma acum cu certitudine că: Am reușit! Am reușit, pentru că am crescut împreună, ne-am format ca personalități împreună și am scris istorie împreună.

# data[].attributes.body
Dragi profesori, când mă uit în urmă, îmi dau seama că aceşti 12 ani au trecut ca o clipă, deşi uneori ne plângeam că lecţia nu se mai termină. Multe amintiri ne leagă, fie ele frumoase sau poate, rareori, mai puţin frumoase. Însă în acest moment în amintirea mea a rămas doar tot ce este Frumos. Aceşti ani au însemnat noi prietenii, complicităţi şi proiecte comune, nopţi nedormite, copiat uneori, simpatii şi antipatii. Într-un final lucrurile enumerate s-au transformat într-un tot întreg care au reuşit să ne formeze şi să ne pregătească pentru o nouă treaptă. În acest moment vreau să uit de toate impedimentele care nu ne permit astăzi să ne vorbim faţă în faţă şi să vă zic un mare Mulţumesc. Munca Dumneavoastră este de nepreţuit şi în aceşti ani aţi reuşit să ne ajutaţi şi să ne şlefuiţi pentru a fi pregătiţi de viaţă.

# data[].attributes.body
Respect. E ceea ce duc în suflet pentru Dvs toți de când m-am știut în banca școlii. O activitate de o valoare fără de preț și un suflet de aur. Echipa profesorilor de la "Dante Alighieri" îmi va rămâne în amintire în compartimentul celor care-au lăsat o amprentă, care m-au condus de mână până-n acest moment. Sunteți luptători: pentru liceu, pentru copii, pentru dreptatea care deseori vă este ignorată și chiar dacă nu aveți acele veșminte de eroi, acest cuvânt reprezintă o stare a Dumneavoastră eternă. Continuați să împărțiți lumină, e ceea de ce noi, la orice vârstă a vieții avem nevoie cel mai mult. Vă mulțumesc pentru că mi-ați fost alături, pentru atitudine, pentru că mi-ați fost și profesor, și părinte, și prieten. Vă iubesc enorm și tot ceea ce vă urez este sănătate, încredere în sine, indulgență și multă-multă iubire. Nu vă zic ”Adio”, ci LA REVEDERE !

# data[].attributes.body
Scriu ca să vă mărturisesc cât vă sunt de recunoscătoare pentru că m-ați ajutat să cresc frumos, m-ați învățat să mă compar cu mine însămi, să învăț să îmi înving limitele propii și să mă autodepășesc, dar să înțeleg importanța competiției.
Aici, printre străini, m-am ciocnit cu multe situații, poate prea multe pentru vârsta mea, dar, care într-un final au devenit cele mai bune lecții de viață.
Acum îmi dau seama cât sunt de norocoasa că am avut șansa să cunosc  OAMENI,  care la rândul lor au încercat să facă din mine un OM.
A trecut mai bine de doi ani, dar sufletul meu se află încă acasă. Urăsc acești 2000 de km, care mă despart, însuși, de MINE.
Există frunze care nu cad, oricât de puternic ar fi vântul. Există clipe, oameni și fapte care nu se uită, chiar dacă uitarea este o lege a firii. Important este să nu renunțăm, niciodata, la lucrurile, la oamenii, la trăirile care ne fac întregi!
Vă sunt recunoscătoare tuturor celor care au jertfit din timpul lor pentru mine și pentru ceilalți colegi ai mei!

# data[].attributes.body
Sper că îmi permiteți să mă adresez cu ,,dragii mei”.
Deci, dragii mei, acum când totul s-a finalizat, dorul și nostalgia încep să se joace cu rațiunea mea. Realizez că momentele generate de prezența profesorilor s-au tipărit bine în memoria și în sufletul meu, acestea fiind doar unul multele motive pentru care vă sunt recunoscător. Ce poate fi mai valoros decât aceste amintiri? Nimic. Îmi pare rău că abia acum pot înțelege unicitatea şi truda Dumneavoastră. Așa a fost mereu, înțelegem abia după ce nu mai e. Fiecare clipă dedicată pentru mine şi colegii mei reprezintă ceea ce ne-a modelat şi ne-a pregătit pentru realitate. Un simplu mulțumesc este prea banal și prea puțin pentru efortul depus zilnic în formarea și sculptarea personalității noastre, iar în acest mesaj este doar o mică parte din ceea ce aș avea a vă spune.

# data[].attributes.body
Profesor poate deveni orcine, mai greu este să fii un profesor iubit de elevi. Cred că fiecare din noi au făcut totalurile și au pus pe policioare gândurile. Nu aș putea să-mi permit să spun ceva de rău, pentru că a fi profesor e o muncă dificilă. Vă suntem recunoscători pentru tot. Sper ca peste ani să fiți mândri de noi, să ne revedem și să nu ne fie rușine de trecut. Tot ce a fost, și rele și bune, ne-au făcut mai puternci, mai ambițioși. Poate nu am fost una dintre cele mai bune generații, dar am fost sinceri și plini de vise. Vă mulțumim pentru răbdarea și munca care o depuneți non stop. Vă dorim sănătate și putere, pentru a educa noi generații.

# data[].attributes.headline
Zinaida Lupu, profesoară de limba italiană

# data[].attributes.subject
Zinaida Lupu, profesoară de limba italiană

# data[].attributes.body
Cari miei studenti! Otto anni fa vi ho accolti in quella dolce età,quando eravate ancora dei bambini ingenui,ma molto ambiziosi.   Nonostante il tempo sia volato in un attimo,a volte con durezza, ma sempre con amore,vi ho visti crescere e raggiungere dei rizultati notevoli di cui sono più che soddisfatta! Ed ormai da giovani adulti che siete diventati, coscienti e consapevoli prima di andare via chiedo una cosa: Portate nel vostro cuore la lingua italiana e non smettete di studiarla,di parlarla,di cantarla! Un abbraccio caloroso.

# data[].attributes.headline
Zinaida Mihaliov, profesoară de geografie

# data[].attributes.subject
Zinaida Mihaliov, profesoară de geografie

# data[].attributes.body
Dragi absolvenţi, timpul este limitat, aşa că nu îl irosiţi trăind viaţa altcuiva. Nu vă lăsaţi încătuşaţi de dogme -  nu trăiţi cu rezultatele gândirii altcuiva. Şi ce este mai important, prindeţi curajul să vă urmaţi inima şi intuiţia. Ele ştiu cumva cee ce vă doriţi. Restul este pe plan secund. Vă doresc lumină şi soare, zile senine de dragoste pline. Nu uitaţi de unde aţi pornit. Cu drag pentru voi, Zinaida Mihaliov

# data[].attributes.body
Congratulations on your achievement!!! Chasing a dream requires effort, passion and hard work but you are big and responsable, so make some awesome plans for life.
All the best for future!!!
I am proud of YOU!!

# data[].attributes.body
Știu să fiu precaut în vacanță

# data[].attributes.body
Dragi profesori, ne-ați fost alături timp pe șapte ani. Șapte ani în care am reușit să ne cunoaștem prea bine unul pe celălalt. În care am avut parte de orice tip de momente, atât frumoase și memorabile, cât și mai puțin. Dar totuși, amintirile frumoase prevalează. Fiecare din voi îmi va rămâne întipărit în minte, deoarece sunteți oamenii care m-au învățat și pe care i-am văzut timp de șapte ani aproape că la ordinea zilei. Totuși s-au creat amintiri frumoase de-a lungul acestor ani și vă mulțumesc deja pentru viitoarele referințe pe care le vom folosi împreună cu colegii peste timp, amintindu-ne de anii de școală.

# data[].attributes.body
Frumoșii ani de liceu..
Astăzi nu doar elevii trebuia să-și dea frîu lacrimilor, emoțiilor, sa umple cu flori toată ograda clădirii, care le-a fost și a doua casa pe parcursul a 12 ani; ci și părinții de absolvenți, copleșiți de senzații vechi și noi, încercați de frica de necunoscut, pierduți în fata a ceea ce-i așteaptă în curind.
Anul 2020 a fost, cu siguranță, un an de cumpănă, care a eclipsat tot ce înseamnă absolvirea liceului, a dat peste cap bac-ul, balul de absolvire, ultimul sunet, unde urmau sa boceasca laolaltă părinți, copii și profesori. Dar asta e..
Abia astăzi, la un ultim sunet, produs pe o platforma on-line, noi, părinții de copii de cl. 12, realizam ca aici finisam, în rind cu copiii noștri, o etapa frumoasa a vieții și pășim timid spre următoarea.
Sunt infinit de recunoscătoare tuturor profesorilor liceului "D. Alighieri" , care au plantat în copii tot ce au avut mai frumos, au cultivat, au elevat, au sperat, au certat, au fost alături zi de zi timp de 12 ani, au participat la transformarea frumoasa a copiilor noștri, din puișori pierduți în lebede grațioase, gata de un zbor greu spre viata de adult.
Anii de liceu vor ramine în memoria noastră și a copiilor nostri ca cei mai frumoși și mai minunați ani ai vietii, unde se creează prietenii (unele chiar și pe viata), unde apare prima dragoste, unde se pune baza unor cunoștințe solide, menite sa ghideze tinerii pe calea aleasa de ei.
Va mulțumim din suflet, scumpi profesori, și succese mari în viata, iubiții noștri copilași!

# data[].attributes.body
https://www.facebook.com/213985378802513/posts/1372132656321107/