# data[].attributes.body
Minu lemmik imelik loom on lammas.
Lambad (mõnikord ebatäpselt nimetatud ninaangerjadeks) on iidne säilinud lõualuude kalade sugukond Petromyzontiformes, mis on paigutatud sulaklassi Cyclostomata. Täiskasvanud nööri võib iseloomustada hammastega lehtritaolise imemisega suu. Üldnimetus "ninakook" on tõenäoliselt tuletatud ladinakeelsest lampetrast, mis võib tähendada "kivilakk" (lambere "lakkuda" + petra "kivi"), ehkki etümoloogia on ebakindel. Vahel on näha mitmusevormi ninasarvik.
Seal on teada umbes 38 lampjalgsuseliiki ja viis teadaolevat väljasurnud liiki. Kõige tuntumad on parasiitsed lihasööjad, kelle vere imemiseks söödetakse teiste kalade lihasse; kuid seda 18 mikrokõlblikku eluviisi harrastavad vaid 18 lambakarja liiki.8 18-st lihasööjast liigivad üheksa soolasest magevette paljunemiseks (mõnel neist on ka magevee populatsioonid) ja üheksa elab eranditult magevees. Kõik mitte lihasööjad vormid on magevee liigid.9 Mitte lihasööjate liikide täiskasvanud ei toitu; nad elavad ammotsüütidena (vastsed) omandatud varudest, mis saadakse filtrisöötmise teel.
godwin.

# data[].attributes.body
Loodus on sellele hämmastavale olendile andnud tiivad, mis kumavad läbi. Hispaania keeles nimetatakse teda "espejitos"(väikesed peeglid). Liblikas on väga väike, tema tiibade vahekaugus avatuna on 6cm. Ta on väga ilus aga mürgine. Selle liigi eripäraks on see, et rööviku etapis toituvad nad ainult mürgistest taimedest. Kogu selle aja koguneb tema kehasse toksiine(mürke), mis jäävad sinna. Selle tõttu on nad kiskjate jaoks ebameeldivad ja nii nad suudavad oma arvukust suurendada, Nad on levinud niisketes metsades, mis asuvad Argentiinas ja peaaegu kogu Lõuna-Ameerika mandril. Amazonase jõe kaldal on Greta oto kõige arvukam liik.

Christlin kesa

# data[].attributes.body
Nicole 2c.
Tänapäeval elab kolm elevandiliiki. Suurim nendest ja suurim maismaaimetaja üldse on aafrika elevant. Sellest ainult pisut väiksem on india elevant ehk aasia elevant. Kolmandat, kõige väiksemate isenditega liiki peeti varem aafrika elevandi metsas elavaks alamliigiks, aga DNA analüüs näitas, et see on eraldi liik.
Tänapäeva elevantide mass on kuni 7,5 tonni ja kasv kuni 3,5 meetrit.

# data[].attributes.body
Leemurlased elavad Madagaskaril.  Leemurlased toituvad peamiselt noortest lehtedest ja putukatest. Mõned liigid söövad lilleõisi ja seemneid ning isegi mune ja noorlinde.

Katri Karnetova 2c

# data[].attributes.body
Nokkloom
Nokkloom elab Austraalias, Tasmaania mageveekogudes. Ta on ainupiluline ning erineb teistest imetajatest, sest muneb mune. Ta keha on 46cm ja saba 13cm pikk. Martin

# data[].attributes.body
See on kahepaikne.Nende absoluutne kehapikkus on 23-28 cm.Lameda laia pea kuljes on kummalgi pool kolm lopuseharu ning nende taga kohrhammastega lopusepilud.Tavaline varvus on looduses tumehall voi pruun, sooneline, kohupoolel monevorra heledam. Aksolotlite keskmine eluiga soodsates tingimustes on kuni 20 aastat.
Ella Allik.

# data[].attributes.body
Kukkur-sipelgakaru on väike värvikirev olend, 35–45 cm pikk, sabaga, tal on peenelt väljajoonistuv koon ja esileulatuv kohev saba, kehaga umbes samas pikkuses. Värvus varieerub märgatavalt, pehmest hallist kuni punakaspruunini, sageli esineb telliskivipunast ülaselja piirkonnas ja alati esineb silmatorkav musta triip, mis jookseb koonu tipust silmade vahelt kuni väikeste ümaratipuliste kõrvadeni. 4–11 valget triipu katavad looma tagakülgi, mis järk-järgult muutuvad kahvatumaks keskselja suunas. Kõhualune on kreemikas või helehall, samas saba on kaetud pika, halli, valgete tähnidega kirjatud karvaga. Kaal jääb vahemikku 280–700 grammi.[7]

# data[].attributes.body
Adelina
Armodillo

Kehapikkus kuni 100 cm.Kaal on kuni 60 kg ja sabapikkus kuni 50 cm.Hambade arv on kuni 40 armodillod ei tunne erinevaid värve ja nad on öised

# data[].attributes.body
´Munade munemiseks kasutab emane juulukherilane munetit-pikka nõelataolist elundit-,et süstida munad pahaaimamatu peremeeslooma kehasse.Ohvrid on tavaliselt surulaste sugukonda kuuluvate liblikate röövikud,kuid ka näiteks lehetäid, kärbsed, mardikad, ööliblikad,muud liblikad ja teised herilased.Kui vastne koorub,maiustab ta aeglaselt oma peremeeslooma sisikonnaga, vältides samas targalt seele elutähtsaid organeid,et ohver piisavalt kaua ehk vastase valmikuikka jõudmiseni elus püsiks. Seejärel järab vastne end peremeesloomakehast välja, koob endale ümber siidja kookoni ja väljub peatselt väikese täiskasvanud herilasena. Nende suurus on kuni 2 cm. Eluiga on neil teadmata ja nad ei ole inimestele ohtlikud.

KASPAR

# data[].attributes.body
Koaala on Austraalia üks tuntumaid loomi. Uus-Lõuna-Walesi suguharude keeles tähendab koala "ei joo".Koaaladel on teravad küünised, kes suudavad klammerduda ka täiesti sileda puukoore külge ning ronida üles toidu poole. Koaalad võivad kasvada kuni 85 cm pikkuseks.
Koaala kui aikne ja rahulik loom magab keskmiselt 18 tundi ööpäevas.Koaala on suurepärane ujuja, sest kui ta veest välja tuleb, siis lakub ta oma kasuka kuivaks ja neelab selles olnud vee alla.Koaala on kukruline ja toitub ainult teatud liiki kummipuu- või eukalüptilehtedest, mida sööb mõnikord kuni 1 kg päevas. Eluks vajaliku vee saab ta toidust.20. sajandi alguses kütiti koaalasid nende hõbehalli karusnaha pärast.Tänapäeval on koaalad loomaliigina kaitse all, sest nad on väljasuremisohus.

Rico Kikkas.

# data[].attributes.body
Meriliug, mida tuntakse rohkem kui sinist draakonit. Sinine draakon on väga väike ja ta on mürgiline. Teatatud mõjude hulka kuuluvad põletus, nõgestõbi ja tumedad, kahjustatud nahaplaastrid.

Ilona

# data[].attributes.body
Africa hiid tigu on suurem kui Eesti tigu ta sööb palju juurvilju ja puuvjliu

Richard Moor

# data[].attributes.attachment_link.title
Baby snail with parent Giant Snail (Achatina fulica)

# data[].attributes.body
sortide astel anteaters. See looduslik ime on tavaliselt kaalub kuni 10 kg, kuigi seal oli suur ja üksikisikud. Muide, pikkus sorte astel anteaters keha jõuab 77 cm, ja see ei ole lugedes nende armas 5-7 sentimeetri saba. Iga kirjeldus selle looma põhineb võrdlus pahatahtliku: jala sorte astel anteaters eespool võimas küünised. Teine omadus välimus sorte astel anteaters - see kannustab tagajalgadel isas- ja viiest toed tagajalad ja kolmevarbalised ees.

Darja

# data[].attributes.body
Meduus ehk millimallikas on teatud ainuõõssete suguline arengujärk ehk põlvkond. Vastavat sugutut arengujärku nimetatakse polüübiks. Enamasti on meduus vagiilne (vabalt liikuv/hõljuv) ja polüüp sessiilne (kinnitunud).
Meduusid tekivad harilikult polüüpide pungumise teel.
Meduus esineb ainuõõssete hõimkonna hüdra- ja karikloomadel.
Meduuside keha on läbipaistev ja see koosneb kausjast või kellukjast kummikust ning kõlgust. Kummiku servaosadest lähtuvad kõrverakkudega varustatud kombitsad. Üksnes väheste meduuside, näiteks portugali sõjalaevukese kõrverakud on inimesele ohtlikud.
Meduusid suudavad natuke liikuda, lastes oma kummikusse vett sisse ja surudes kummikut kokku: vesi voolab kummikust tahapoole välja ja tõukab meduusi ettepoole. See töötab vaikses vees, aga pinnahoovuste ja tormide vastu meduus ei saa. Sageli, ka Eestis, heidab torm tuhandete kaupa meduuse kaldale.
Läänemeres võib kohata meriristi meduusi arengujärku.
Meduusi nimetus pärineb antiikmütoloogiast, kus Medusa oli koletis, kelle juusteks olid maod. Kõik, kes Medusat nägid, muutusid kiviks. Meduusi kummiku küljest langevad kombitsad hõljusid vees umbes samamoodi kui juuste asemel olevad maod võiksid õhus liikuda.

ANASTASIJA KIRJUHHINA 2C

# data[].attributes.body
Salamandrilaadne vee-elanik aksolotl võib olla oma ainsas teadaolevas looduslikus asualas — Mexico City .
Kuni 30 sentimeetri pikkuseks kasvava, rahvasuus „veekolliks“ või „Mehhiko kõndivaks kalaks“ nimetatava eluka ainus looduslik elupaik on Xochimilco linnaosa reostuse ja valglinnastumise käes kannatav järvede ja kanalite võrgustik.
Aksolotlid roomavad nelja lühikese jalajupi abil mööda veekogu põhja või ujuvad paksude sabade tõukel ringi Xochimilco hämarates kanalites, süües veeputukaid, väikseid kalu ja koorikloomi.

Anna Ingovatova.

# data[].attributes.body
Klaaskonnad: kõik nende liigid kuuluvad sabata kahepaiksete perekonda. Nende eripära on kestade peaaegu täielik läbipaistvus. Paljud selle looma esindajad on helerohelise värvi, väikeste mitmevärviliste laikudega. Klaaskonna pikkus on kuni 3 cm.

Enamikus neist on läbipaistvad ainult kõht, mille kaudu saab soovi korral uurida kõiki siseorganeid, sealhulgas rasedate emaste munarakke. Paljudes klaasist konna liikides on isegi luud ja lihaskude läbipaistvad.

Kuid see pole nende konnade ainus omadus. Nende silmad on ka ainulaadsed. Erinevalt järgmistest sugulastest (puukonnad) on klaasist konnade silmad ebaharilikult säravad ja suunatud otse, samal ajal kui puuprofiilide silmad on keha külgedel.

Anet

# data[].attributes.body
Titaansikk
Titaansikk on üks populaarsemaid mardikaid. Ta pikkus võib olla kuni 16,7 cm. Tänaseni ei ole teada, millistest taimetest nad toituvad. Samuti ei ole teada,kus arenevad vastsed. Arvatakse,et nad peituvad puujuurikates. Tema lõuad on väga tugevad,need võivad pliiatsi pooleks pigistada.
Saara Sella

# data[].attributes.body
Sfinksi ehk Kanada karvutu kassi kõige märkimisväärsem omadus on see, et pealtnäha on nad karvutud, tegelikult on aga nende nahk kaetud väga pehme ja lühikese karvkattega. Vaatamata karvkatte puudumisest tingitud näilisele haprale olemusele on sfinksid tugevad ja energilised. Nende keskmise suurusega keha on sale ja lihaseline. Saba on neil peenike ja terava otsaga, pea koonusekujuline, silmad on suured ja sidrunikujulised, kõrvad hiiglaslikud ja esileulatuvad.

Ewan

# data[].attributes.body
Laiskloom on väga aeglase elustiiliga taimtoiduline imetaja, kes elab Kesk- ja Lõuna-Ameerika vihmametsades.
Laiskloomad võivad olla 60–80 cm pikad ja kaaluda 3,6–7,7 kg. Imetajatel on tavaliselt seitse kaelalüli, aga kaksvarvaslaisikutel on kuus ja kolmvarvaslaisikutel üheksa kaelalüli. Tänu sellele saavad nad oma pead pöörata kuni 270 kraadi. Laiskloomade jäsemed on kohastunud rippumiseks ja haaramiseks, sest jäsemete proportsioon ei toeta nende kaalu. Laiskloomade kätel ja jalgadel on pikad ning kõverad küünised, mis võimaldavad neil puudel rippuda suurte jõupingutusteta. And toituvad putukatest, lehtedest, korjustest, viljadest ja väikestest sisalikest.

Kariina

# data[].attributes.headline
Mere Mardikas Mardikas - Täiuslik Vee Kiskja
Mere Mardikas Mardikas - Täiuslik Vee Kiskja
Mere mardikas -Täiuslik mere kiskja . 

# data[].attributes.subject
Mere Mardikas Mardikas - Täiuslik Vee Kiskja
Mere Mardikas Mardikas - Täiuslik Vee Kiskja
Mere mardikas -Täiuslik mere kiskja . 

# data[].attributes.body
See putukas on lihasööja ja kuulub mardikasse. Mardikas mardikas kiiresti kohaneb looduslike tingimustega, seega ei ole seda raske Euraasia vetes täita. Lisaks elab see Põhja-Ameerika vetes ning toimub ka Antarktika piirkondades.Vee mardikas on kiskja, mistõttu selle toitumine koosneb ainult loomatoidust, näiteks väikestest kaladest, igasugustest putukatest, mädanikestest, sääski vastsetest, samuti veealuste elanike surnud fragmentidest.

Mardikas on võimeline rünnama elusobjekti, mis on suurem kui mardikas ise. Piisab sellest, kui ta kahjustab oma ohvrit, nii et tema sugulased ühinesid rünnakuga. Kuna verepisarad hakkavad haavast välja paistma, hakkab see meelitama teisi kiskjaid.

Sten

# data[].attributes.body
Kameeleon on soomuseliste seltsi kuuluv roomajate sugukond. Kameeleon võib muuta värvi vastavalt ümbruskonnale või meeleolule. Pikkus on liigist sõltuvalt 7-60 cm. Kameeleoni silmad on väga iseäralikud, need on teineteisest täiesti sõltumatud ja võimaldavad seetõttu erakordselt laia vaatevälja. Väljasirutatud keel on pikem kui kameeleoni keha. Eelistatuim saak on putukad. Kui mõni putukas on haardeulatuses, sihib kameeleon seda mõlema silmaga, et vahemaa täpselt kindlaks teha. Saagi neelab ta tervelt alla.

Sander

# data[].attributes.body
Panda sipelgas on putukas. Nimi "panda" ilmus tänu mustale ja valgele värvile, mis meenutab imetajate klassist pärit pandat. Panda sipelgas on kaetud paksude karvadega, mistõttu seda nimetatakse ka samet-sipelgaks. Panda sipelgas elab kuivas, kuuma kliimaga kõrbepiirkondades. Panda sipelgatel on tugev toksiin, mis võib tappa lehma pärast kümneid hammustusi. Seetõttu on nende hüüdnimi "lehma tapjad". Isegi inimestele võivad samet sipelgad nende hammustusega tekitada palju probleeme.

Õpetaja Kelly

# data[].attributes.body
Raagritsikas.
Piisab ühest pilgustki, et mõista, miks raagritsikas ikkagi eriline on. Isegi kogenud silm suudab suurte raskustega raagritsikat mõnest oksaraost eristada. Miljonid aastad on teinud raagritsikast silmamoondamise suurkuju. Elu tihedas põõsas on muutnud raagritsika välimust ning ülalpidamist.
Samasus mõne taimevarrega ei tulene üksnes pikaks venitatud kehast. Pikad ja saledad on ka ritsika jalad ning tundlad. Olenevalt vajadusest on ritsikas kas roheline, pruun või hoopis hall.
Öösel muutub raagritsikas tumedamaks, päevakuumuses läheb heledaks. Oksal istudes sätib raagritsikas oma keha nö. “õigesse” asendisse. Mõni liik sätib end teatud nurga alla ning sirutab kerega ühes suunas nii jalad kui tundlad. Teine kinnitub oksale vaid tagajalgadega või eelistab tundide kaupa rippuvas asendis puhata.
Puhkeolekus võib raagritsika panna kõige ebaloomulikumasse asendisse. Näiteks panna ta pea peale seisma, käänata tagakeha ning jalgu suvalisse suunda. Loomake jääb sellisesse poosi pikkadeks tundideks.
Raagritsikat kaitseb hulk erinevaid asjaolusid.
Esiteks “õigesti” valitud tegutsemisaeg. Raagritsikas elavneb siis, kui tema vaenlased - linnud, sisalikud ning ämblikud on uimased.
Indoneesias tegutsevad raagritsikad näiteks keskpäeva leitsakus. Hommikuti ja õhtuti jäävad aga liikumatuks. Kesk - Aasia kõrbetes seevastu tuleb ritsikal elu sisse ööhämaruses.
Raagritsikat ei heiduta isegi jäseme kaotus. Ohu korral jätab ta jala ise maha. Äratulnud jalg või tundlaots taastub kiiresti. Tõsi, paraku mitte endistes mõõtmetes.
Parema meelega kukutab raagritsikas end oksalt maha või eritab terava lõhnaga haisu.
Raagritsikas sööb taimset toitu - lehti, mahlaseid varsi ning pungi. Ta ei vali pikalt: mis ette jääb, seda võtab.
Oma munad paigutab raagritsikas omapärasesse tünni. Kaane paneb veel peale. Koorumise järel tõstab vastne kaane üles. Ta ei erine millegi poolest oma emast. On vaid jupp maad emast väiksem.
Enamikul raagritsikatest isa pole. Lapsed sünnivad viljastamata munadest. Isegi neil liikidel, kus isasloomi tuntakse, on nad väga haruldased. Emased ei lase neid enda juurde. Nii et ka siin saavad emad ilma isata läbi. Näiteks Carausius morosus’el.
Mida suudavad 5 isast 3000 emase juures?
Eestist ei maksaks raagritsikat otsida. Raagritsikad tunnevad end mõnusasti vaid troopikapalavuses. Enamik 2500-st liigist elutseb just seal. Ka Phamacia serratipes - 33 cm pikkune - maailma kõige pikem ja peenem putukas.
Väike vahemörkus, tegelikult on meil Eestis võimalik täitsa leida seda putukamutukat, aga kuna nad ei ole Eestis nii populaarsed siis võtab otsimine aega.

# data[].attributes.body
Dumbo kaheksajalg elab ookeani sügavustes ja sest see on kättesaamatu koht ja me teame neist vähe. Liigi keskmine suurus ei ole teada. Suurim registreeritud isend kaalus peaaegu 13 kilogrammi ja oli peaaegu kaks meetrit pikk. Dumbo kaheksajalg toitub koorikloomadest ja ussidest. See kaheksajalg liik pesitseb 2000-5000 meetri sügavusel ookeanis. Sellises sügavuses ei ole enam päikesevalgust ning atmosfäärirõhk on kõrge. Üldiselt on täheldatud, et nad on valged või väga kahvatu varjundiga. Tänu sellele, et nad elavad nii sügaval ookeani põhjas, siis inimene selle liigi väljasuremisele ohtu ei kujuta. Sellele liigile on ohtlik kliimamuutused ja ookeanide temperatuuri tõus, samuti veereostus.

Eric Toos

# data[].attributes.body
Kaheksajala aju on sõõrikujuline.Kaheksajalal pole ühte luud, see võimaldab tal tungida auku, mis on 4 korda väiksem kui tema enda suurus. Suure vase koguse tõttu on kaheksajala veri sinine. Pühkijatele asetatakse üle 10 000 mitsepunga. Kokku on kaheksa umbes 300 liiki ja need kõik on tõeliselt hämmastavad olendid.Nad elavad subtroopilistes ja troopilistes meredes ja ookeanides madalast veest kuni 200 m sügavuseni. Nad eelistavad kiviseid kallasid ja neid peetakse kõigi selgrootute arukaimateks. Mida rohkem teadlasi kaheksajalgade kohta teada saab, seda rohkem neid imetletakse. Kaheksajalgadel on kolm südant. Üks neist ajab sinist verd üle kogu keha ja teised kaks juhivad seda läbi lõpuste. Ohu korral on kaheksajalad, nagu sisalikud, võimelised kombitsad maha laskma, purustades need iseseisvalt. Nad võivad elada madalas vees ja sügavuses kuni 150 meetrit, kuid teised liigid eelistavad sügavat vett ja neid saab asustada 5000 m sügavusel.Neil on suur liikumiskiirus. Ohuperioodil võib keha kiirendada kiiruseni 16 km / h. Kaheksajalgade suurus sõltub nende tüübist ja vanusest. Selle suurused võivad täiskasvanutel varieeruda vahemikus 1 cm kuni 4 m. Keskmine eluiga on 2 aastat. On aegu, kus loom elas kuni 4 aastat. Nad paljunevad 2 korda aastas, sügisel ja kevadel, ühendades kombitsad. Nädal hiljem võib emane muneda kuni 80 tuhad muna, mis kestab kuni 5 kuud, kuni noor koorub.

Beatrice