# data[].attributes.headline
Вебквест до Дня Конституції

# data[].attributes.subject
Вебквест до Дня Конституції

# data[].attributes.attachment_link.description
Зачекайте, «Всеосвіта» завантажується…

# data[].attributes.headline
Зранку 28 червня 1996 року Верховна Рада ухвалила Конституцію незалежної України, яка отримала Основний закон останньою з пострадянських республік.

# data[].attributes.subject
Зранку 28 червня 1996 року Верховна Рада ухвалила Конституцію незалежної України, яка отримала Основний закон останньою з пострадянських республік.

# data[].attributes.body
20 березня 1996 року Олександр Мороз і Леонід Кучма у парламенті представили проект Конституції, підготовлений Конституційною комісією. Після тижневого обговорення, 24 квітня Верховна Рада схвалила цей проект як основу. Водночас була створена парламентська Тимчасова спеціальна комісія з його доопрацювання на чолі з Михайлом Сиротою, яка розглянула загалом 5700 пропозицій та зауважень народних депутатів.

4 червня проект був ухвалений у першому читанні, а 21 червня депутати перейшли до його постатейного обговорення.

Для ухвалення кожної статті вимагалося дві третини голосів депутатів, через що робота просувалася повільно. Відбувалася боротьба між прибічниками парламентського і президентського устрою України, «лівим» і «правим» курсом внутрішньої політики, патріотами та інтернаціоналістами в питаннях державної мови, символіки та національно-культурного будівництва, статусу Автономної республіки Крим. До 26 червня необхідну кількість голосів набрали лише 47 статей проекту Конституції зі 161. До ухвалення Конституції підштовхували також зобов'язання перед Радою Європи, членом якої Україна стала 9 листопада 1995 року.

Уранці 27 червня розпочалося засідання, яке стало найдовшим в історії українського парламентаризму. Дискусії, обговорення і переголосування деяких статей тривали весь день і ніч проти 28 червня. Іноді пристрасті закипали і доводили депутатів мало не до бійки.

За 23 години неперервної роботи парламентарям вдалося розв'язати найгостріші питання: державна мова — українська, малий герб – тризуб, прапор – синьо-жовтий, мелодія гімну — «Ще не вмерла Україна»

Зрештою 28 червня 1996 року о 9 годині 18 хвилин Верховна Рада України ІІ скликання 315 голосами «за» («проти» – 36, «утримались» – 12, «не голосували» – 30) ухвалила Конституцію незалежної України. За 20 хвилин до підсумкового голосування до парламенту прибув Президент України Леонід Кучма, який привітав усіх з цією важливою подією та вибачився за те, що, можливо, «не зовсім коректно стимулював цей процес».

# data[].attributes.headline
ПОВНИЙ ТЕКСТ КОНСТИТУЦІЇ УКРАЇНИ ІЗ ЗМІНАМИ

# data[].attributes.subject
ПОВНИЙ ТЕКСТ КОНСТИТУЦІЇ УКРАЇНИ ІЗ ЗМІНАМИ

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Офіційне інтернет-представництво Президента України

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Із змінами, внесеними
Законами України
від 8 грудня 2004 року N 2222-IV,
від 1 лютого 2011 року N 2952-VI,
від 19 вересня 2013 року N 586-VII,
від 21 лютого 2014 року N 742-VII,
від 2 червня 2016 року N 1401-VIII,
від 07 лютого 2019 року, N 2680-VIII

Закон України
від 8 грудня 2004 року N 2222-IV
визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним),
згідно з Рішенням Конституційного Суду України
від 30 вересня 2010 року N 20-рп/2010 у зв'язку з порушенням
конституційної процедури його розгляду та прийняття

Положення Конституції України, прийнятої на п'ятій сесії Верховної Ради України 28 червня 1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними законами України від 8 грудня 2004 року N 2222-IV, від 1 лютого 2011 року N 2952-VI, від 19 вересня 2013 року N 586-VII, визнано такими, що є чинними на території України згідно з Законом України від 21 лютого 2014 року N 742-VII

Верховна Рада України від імені Українського народу - громадян України всіх національностей,

виражаючи суверенну волю народу,

спираючись на багатовікову історію українського державотворення і на основі здійсненого українською нацією, усім Українським народом права на самовизначення,

дбаючи про забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя,

піклуючись про зміцнення громадянської злагоди на землі України та підтверджуючи європейську ідентичність Українського народу і незворотність європейського та євроатлантичного курсу України,

прагнучи розвивати і зміцнювати демократичну, соціальну, правову державу,

усвідомлюючи відповідальність перед Богом, власною совістю, попередніми, нинішнім та прийдешніми поколіннями,

керуючись Актом проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, схваленим 1 грудня 1991 року всенародним голосуванням,

приймає цю Конституцію - Основний Закон України.

Розділ I Загальні засади

Розділ II Права, свободи та обов'язки людини і громадянина

Розділ III Вибори. Референдум

Розділ IV Верховна Рада України

Розділ V Президент України

Розділ VI Кабінет Міністрів України. Інші органи виконавчої влади

Розділ VII Прокуратура

Розділ VIII Правосуддя

Розділ IХ Територіальний устрій України

Розділ Х Автономна Республіка Крим

Розділ ХI Місцеве самоврядування

Розділ ХII Конституційний Суд України

Розділ ХIII Внесення змін до Конституції України

Розділ XIV Прикінцеві положення

Розділ XV Перехідні положення
Конституція України
прийнята на п'ятій сесії Верховної Ради України
28 червня 1996 року

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
офіційний сайт президента

# data[].attributes.attachment_link.title
Конституція України - Офіційне інтернет-представництво Президента України

# data[].attributes.attachment_link.description
Конституція України на веб-сайті Офіційного інтернет-представництва Президента України

# data[].attributes.headline
Факти про Конституцію України:

# data[].attributes.subject
Факти про Конституцію України:

# data[].attributes.body
1) Процес підготовки Конституції України затягнувся на шість років – з 1990 по 1996 рік. Прийняття документа гальмувалося протистояннями між президентом України та парламентом на фоні тривалої соціально-економічної кризи в країні.

2) Протягом 1990-1996 рр. було запропоновано 15 проектів Конституції України – від Конституційної комісії, політичних партій, науковців. Зокрема, комуністи пропонували зберегти назву УРСР, відновити радянську форму правління, обмежити права президента і увійти в новий Союз. А Крим міг би втратити статус автономії, якби була прийнята редакція Конгресу українських націоналістів.

3) Найбільш гострі дискусії точилися навколо питань розподілу повноважень між гілками влади, державної символіки, приватної власності, статусу Республіки Крим та російської мови.

4) За півроку до прийняття документа в російській газеті “Независимая газета” вийшов матеріал під назвою “Україна може отримати дуже хорошу Конституцію”, в якому московські експерти дуже позитивно відгукнулися про документ.

5) Активний період роботи над документом зайняв три місяці. У березні 1996 року проект документа був винесений на обговорення Конституційної комісії і рекомендований до розгляду Верховною радою. 2 квітня проект Конституції внесли до порядку денного засідань, а після двох місяців доопрацювання проект прийняли в першому читанні. При підготовці до другого читання в документ внесли близько шести тисяч поправок.

6) Засідання Верховної ради, на якому розглядався проєкт Основного Закону тривало цілу добу. 27 червня 1996 року парламент вирішив розглядати проект на одному засіданні без перерв. У результаті бурхливих дискусій за підсумками безперервної 24-годинної роботи депутатам вдалося узгодити всі положення документа. Голосування проводилося по кожній статті окремо і цілими розділами. Голосування за Конституцію України в цілому відбулося о 9:20 ранку 28 червня 1996 року.

7) “Є Конституція!”, – такі були перші слова голови Верховної ради Олександра Мороза після прийняття Конституції 315 голосами.

8) 21 червня 1996 року було прийнято доповнення Мороза про виключне право народу визначати і змінювати конституційний лад і про те, що це право не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

9) Конституція України могла бути не прийнята 28 червня, бо напередодні історичного засідання парламенту Президент України видав указ про проведення всеукраїнського референдуму 25 вересня 1996 року про прийняття нової Конституції України. Однак після ухвалення Конституції цей указ був скасований.

10) Президент України Леонід Кучма не був присутній на доленосному засіданні парламенту, однак за кілька хвилин до остаточного прийняття депутатами Конституції прийшов до сесійної зали. Кучма у своєму короткому виступі назвав прийняття Конституції історичною подією.

11) Міжнародне співтовариство привітало ухвалення Конституції України, назвавши її однією з найдемократичніших у світі.

# data[].attributes.headline
ЦІКАВО ДЛЯ ДІТЕЙ МОЛОДШОГО ВІКУ

# data[].attributes.subject
ЦІКАВО ДЛЯ ДІТЕЙ МОЛОДШОГО ВІКУ

# data[].attributes.attachment_link.title
Фільм. Історія української Конституції

# data[].attributes.headline
Попередники сучасної Конституції:                              1. Конституція Пилипа Орлика – 1710 рік.                 2. Конституція УНР –29 квітня 1918 року.                    3. Мала конституція ЗУНР – 13 листопада 1918 року.      4. Тимчасова Конституція Карпатської України – 15 березня 1939 року.

# data[].attributes.subject
Попередники сучасної Конституції:                              1. Конституція Пилипа Орлика – 1710 рік.                 2. Конституція УНР –29 квітня 1918 року.                    3. Мала конституція ЗУНР – 13 листопада 1918 року.      4. Тимчасова Конституція Карпатської України – 15 березня 1939 року.

# data[].attributes.headline
 Міні-Конституція.                 22 серпня 2011 року в Києві була презентована перша мініатюрна Конституція України. Автори ідеї пояснили, що задум такого проекту в тому, аби привернути більше уваги громадян до законодавства. Мініатюрна рукописна книжечка “Конституція України”, розміром 2х3 сантиметри, включає 160 рукописних сторінок, літери висотою не більше 1 міліметра можна читати без окулярів. Її створення зайняло приблизно два місяці.  

# data[].attributes.subject
 Міні-Конституція.                 22 серпня 2011 року в Києві була презентована перша мініатюрна Конституція України. Автори ідеї пояснили, що задум такого проекту в тому, аби привернути більше уваги громадян до законодавства. Мініатюрна рукописна книжечка “Конституція України”, розміром 2х3 сантиметри, включає 160 рукописних сторінок, літери висотою не більше 1 міліметра можна читати без окулярів. Її створення зайняло приблизно два місяці.  

# data[].attributes.headline
БУКВА ЗАКОНУ

# data[].attributes.subject
БУКВА ЗАКОНУ

# data[].attributes.body
Цікавий підхід до аналізу Конституції

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Сталося неможливе, сталося неймовірне! Найбільші мрійники не могли думати про те, що від такого складу Верховної Ради можна вирвати такої якості, такої вартості Основний Закон нашої держави. Ніч з 27 на 28 червня увібрала в себе неймовірно важкі випробування для всіх, хто хотів цієї Конституції. Ми пережили і розпач, і надію, і сльози, і радість, і відверті бійки у залі Верховної Ради... Але таки дочекалися світанку разом із Конституцією української держави"

# data[].attributes.attachment_link.title
Яке слово найчастіше зустрічається в Конституції України

# data[].attributes.attachment_link.description
"Сталося неможливе, сталося неймовірне! Найбільші мрійники не могли думати про те, що від такого складу Верховної Ради можна вирвати такої якості, такої вартості Основний Закон нашої держави. Ніч з 27 на 28 червня увібрала в себе неймовірно важкі випробування для всіх, хто хотів цієї Конституції.

# data[].attributes.headline
Валентин Яблонський, спогади очевидця, народного депутата ІІ скликання 

# data[].attributes.subject
Валентин Яблонський, спогади очевидця, народного депутата ІІ скликання 

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Історична правда

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Доктор біологічних наук, професор, заслужений діяч науки і техніки України, народний депутат України 2-го скликання

У кожної людини є ціла низка спогадів - приємних і не дуже, випадкових і незабутніх. Напередодні Дня Конституції України кожен з причетних до її створення та прийняття не може не згадати тих історичних миттєвостей, якими супроводжувалося народження основного Закону України.

Дозволю собі поділитися своїми спогадами.

Роботу над Конституцією, як відомо, розпочала Верховна рада 12-го (за новою назвою 1-го скликання, 2000-2004 рр.) Це було найвідповідальніше завдання для першого українського парламенту.

Потрібна була Конституція Незалежної України, бо тільки вона могла розставити всі крапки над "і". А тут справді було що розставляти.

Кожна політична сила, а головними з них були дві - комуністи з соціалістами і Народний Рух України - мали своє бачення подальшого існування Української держави. І треба віддати належне депутатам 1-го скликання вони активно взялися за цю справу, правда, кожен вбачав лише свій шлях єдино вірним.

Що ж, не святі горшки ліплять. Створили комісію і розпочали складний шлях пошуку відповідей на питання, яких з кожним днем ставало все більше і більше.

Врешті підготовано перший варіант, обговорено його на засіданні Верховної Ради, внесено відповідні правки та доповнення, винесено на всенародне обговорення у жовтні 1993 року, але довести цю роботу до завершення не вдалося у зв'язку з достроковим розпуском парламенту.

Отже, цю роботу потрібно було завершити нашому парламенту 13-го (2-го скликання). Новообраний парламент виявився таким же заполітизованим і різновекторно направленим, як і попередній.

Ліві сили були категорично проти прийняття нової Конституції, їх влаштовувала Конституція УРСР 1978 року.

Довелося розпочинати все спочатку, з боротьби, з протистоянь. Правда, слід віддати належне, що ці протистояння ніколи не доходили (чи майже не доходили) до фізичних протиборств. Ні. Тут все вирішувалося результатами голосування за ту чи іншу точку зору, за ту чи іншу позицію, а вони були, як не прикро, від`ємними.

Крім наших внутрішніх непорозумінь Верховну Раду роздирали політичні інтриги та протистояння з Президентом. А це вже складніше.

Щоб зняти напругу, 18 травня 1995 року було укладено Конституційний договір між Верховною Радою та Президентом України "Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України", в якій справді були зафіксовані основні засади управління державою, але була в ній і одна дуже відповідальна стаття - "Визнати за необхідне створення належних умов для прискорення та успішного завершення конституційного процесу в Україні з тим, щоб прийняти нову Конституцію України в строк не пізніше одного року з дня підписання цього Конституційного Договору".

Ситуація стишилась, поточні справи захопили кожного з головою, але - чи то кому страшний сон приснився, чи може жінка щось сказала - згадали про договір і про вказані строки його виконання. 4 квітня 1996 року 10 депутатських фракцій (без соціалістів та комуністів) створили міжфракційну депутатську групу з розробки Конституції під керівництвом заступника голови Народного Руху України О. Лавриновича.

У травні до робочої групи ввійшли соціалісти, а згодом і комуністи. На цей час вже було підготовано і узгоджено 80% статей проекту, але ленінці зажадали змінити голову комісії (їх керівництво Народного руху не влаштовувало). Довелося погодитися заради спокою. Тепер головою комісії став Михайло Сирота, царство йому небесне!

Комуністи запропонували свій альтернативний проект Конституції, довелося розглянути і його, а тоді знов починати спочатку, узгоджувати з лівими статті, які вже були до того схвалені.

Текст Конституції весь час узгоджували з Президентом, у складі комісії був його постійний представник, але Леонід Кучма вперто відстоював свою ідею двопалатного парламенту.

Нарешті, 11 травня 1996 року підготований проект Конституції був переданий на розгляд Верховної Ради. Розпочалася робота в комісіях та сесійній залі.

Обстановка була вкрай напружена. Я не пам'ятаю більшої напруги у своїй роботі і більшої відповідальності за її результати. Обговорювалися не просто окремі положення Конституції, статті, фрази, а навіть крапки та коми. Тут відверто змагалися противники, запеклі вороги.

Це була боротьба, гостра політична боротьба, але пряма, відверта. Були й анекдотичні пропозиції.

Комуніст Павло Кузнєцов, наприклад, запропонував замінити термін "український народ" на "руський народ", депутат Володимир Моісеєнко заявив, що досягти "громадянської злагоди неможливо без знищення антагоністичних класів". Що він мав на увазі - зрозуміло, як і зрозуміло, кого він хотів би знищити, але дивно, що такі пропозиції набирали до 50 і більше голосів.

Не влаштовували лівих згадка в преамбулі про Бога ("усвiдомлюючи вiдповiдальнiсть перед Богом, власною совiстю, попереднiми, нинiшнiм та прийдешнiми поколiннями"), про гімн України, державну символіку. Це для них були питання життя і смерті (тільки, чиєї?). А скільки емоцій було затрачено при прийнятті статті про державний статус української мови!

Пам'ятаю як один українофоб, відстоюючи свою вперту позицію, наполягав: "нельзя так торопиться и сразу придать украинскому языку статус государственного. Нужно подождать хотя бы 10 лет, за это время мы все овладеем украинским языком и заговорим на нём".

Я згадав при цьому, як Насредін обіцяв за десять років навчити віслюка читати й розмовляти, хитро розраховуючи, що за цей час або господар помре або віслюк загине.

Мабуть, такий підступний задум був і у цього депутата, бо ж пройшло майже 15 років від цього виступу, а ні він, ні його однопартійці так і не заговорили українською. Та конструктивно налаштовані депутати не здавалися.

Декілька разів справа доходила майже до бійки, до зриву засідання. Тут вже ми, більш помірковані, вклинювалися наче буфер, лише б гарячі голови (чи просто провокатори) не зірвали складний і болючий робочий процес.

Ми твердо усвідомлювали, що допустити до зриву прийняття Конституції - це втратити Україну.

З великими труднощами 4 червня 1996 р. 258 народних депутатів проголосували за прийняття проекту Конституції в першому читанні.

Друге читання проекту, до якого надійшло понад п'ять тисяч пропозицій та зауважень, було найдраматичнішою подією в її прийнятті.

Врешті-решт 25 червня конституційною більшістю (306 голосами) було прийнято перше положення преамбули. І, здавалося, справа пішла. Та до 20-ї години було прийнято лише 30 статей.

Але і це насторожило Президента, і він підписав 26 червня указ про винесення президентського варіанту Конституції на референдум і провів з цього питання нараду з головами обласних адміністрацій. Їм було рекомендовано відкликати можливу кількість депутатів із сесії. Тримісячна наполеглива робота Верховної Ради була під загрозою зриву.

От тепер машинка закрутилася. Тут уже Олександр Мороз використовував усі засоби своєї дипломатії, лише б прийняти Конституцію, бо інакше пахло розпуском парламенту. Залишався один вихід: не здаватися і працювати.

27 червня 1996 р. до Верховної Ради просочилася інформація, що в адміністрації Президента підготовлено указ про розпуск Верховної Ради. Стрілка барометра зашкалила.

О. Мороз, відкриваючи вранці засідання Ради, запропонував працювати без перерви аж до прийняття Конституції. Іншого виходу не було. Хто кого!

Розпочалося найгарячіше засідання. Кожен депутат стежив один за одним - чи є в залі, чи голосує і як голосує. Ми сперечалися, гарячкували, просили слова, доводили, агітували і просувалися вперед.

Я, побачивши, що мої хмельницькі земляки блокують прийняття Конституції, накричав на них. Вони понакривалися з головами своїми піджаками і голосували далі по-своєму.

На балконі сесійного залу зібралося дуже багато журналістів, вони стежили за кожним нашим порухом, кожним натисканням кнопки. Якось, пам'ятаю, ліві дружно натиснули кнопку "проти" якоїсь визначальної статті - журналісти голосно ахнули. О.Мороз попередив їх, що при повторенні подібного вони будуть виведені з залу засідань.

Найважче було демократичній частині, ми тут виглядали як партизани в німецькому оточенні. У окремих депутатів руки опускалися, та ми підтримували один одного.

Я якось стояв годину з піднятою рукою, просячи слова, але головуючий мене свідомо не бачив. Тоді ми з В'ячеславом Чорноволом (а ми сиділи поряд) впросили Валентина Симоненка, щоб він виступив і сказав своє розумне слово на захист Конституції, йому легше було отримати слово. І він, молодець, виступив і критикнув соціалістів за їхнє блокування роботи.

Добре, що внизу працював буфет. Скільки чорної кави тоді було випито, лише буфетчиці знають, адже була глибока ніч, організм кожного вимагав перепочинку, а зробити цього ми не мали права.

Поступово, крок за кроком, після багатьох виступів, голосувань у "пакеті", знаходили компроміс за найскладнішими статтями і 28 червня 1996 р. о 7 годині 01 хвилині раптом на табло з'явилася цифра 302!

Далі пішло, як по маслу і о 9 годині 19 хвилин Конституцію було проголосовано. "За" - 321, "проти" - 45, утримались - 12.

Остаточне прийняття Конституції зайняло 23 години часу без перерви. Цих 23 години треба було вистояти за трибуною Михайлові Сироті, нам усім треба було "витримати облогу у своїх окопах" - депутатських місцях.

За кілька хвилин до прийняття останньої статті в залі з'явився Л.Кучма і, як згадує Петро Осадчук, - йому не залишалося іншого, як вибачитися перед депутатами "за те, що не зовсім коректно стимулював цей процес" та запропонувати нагородити усіх нас вищими нагородами України.

Обіцянка - цяцянка, та ми не задля цього працювали. О.Мороз, як досвідчений майстер слова, подякував Л.Кучмі за "оригінальну участь у конституційному процесі" і врешті всі разом вийшли і сфотографувалися, як одна сім'я.

Це була перемога, велика перемога. Люди на вулиці нас вітали, дякували за наполегливість, бажали дальших успіхів.

За час прийняття Конституції змужнів і депутатський корпус, люди наче виросли. Багато з тих, хто на початках блокував прийняття Конституції в кінці голосував за неї.

Прийняту нами Конституцію високо оцінили експерти, міжнародні спостерігачі, бо це справді був витвір українського народу.

Прикро, що з часом можновладці не розкрили її можливостей повністю, вдалися до її переписування, а вірніше - до її погіршення. Та такі ми є, у кожного своя мета в житті, не всі українці відчули себе українцями, а це боляче.

Що ж, будемо сподіватися на краще.
Дивіться також інші матеріали за темою "Депутати"

# data[].attributes.attachment_link.title
Це була справді чарівна ніч! Як Україна отримала Конституцію

# data[].attributes.attachment_link.description
Доктор біологічних наук, професор, заслужений діяч науки і техніки України, народний депутат України 2-го скликання У кожної людини є ціла низка спогадів - приємних і не дуже, випадкових і незабутніх. Напередодні Дня Конституції України кожен з причетних до її створення та прийняття не може не згадати тих історичних миттєвостей, якими супроводжувалося народження основного Закону України.

# data[].attributes.headline
З моменту прийняття Конституції в незалежній Україні до 2019 року змінення в ній могли статися чотирнадцять разів.. А стались тільки сім разів, інші сім були тільки схвалені, але не прийняті. Цікаво, що там було…

# data[].attributes.subject
З моменту прийняття Конституції в незалежній Україні до 2019 року змінення в ній могли статися чотирнадцять разів.. А стались тільки сім разів, інші сім були тільки схвалені, але не прийняті. Цікаво, що там було…

# data[].attributes.headline
Діти про нашу Конституцію

# data[].attributes.subject
Діти про нашу Конституцію

# data[].attributes.attachment_link.title
Що таке конституція?

# data[].attributes.headline
ХРОНІКА 28 ЧЕРВНЯ 1996 РОКУ

# data[].attributes.subject
ХРОНІКА 28 ЧЕРВНЯ 1996 РОКУ

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія Конституції

# data[].attributes.headline
ТЕСТУВАННЯ НА ЗНАННЯ ОСНОВНОГО ЗАКОНУ НАШОЇ ДЕРЖАВИ

# data[].attributes.subject
ТЕСТУВАННЯ НА ЗНАННЯ ОСНОВНОГО ЗАКОНУ НАШОЇ ДЕРЖАВИ

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
28 червня Україна відзначає День Конституції України - основний закон України. В ніч із 27 на 28 червня 1996 року після багаторічних суперечок та баталій народні депутати України працювали над ухваленням основного закону. Нарешті, 28 червня о 9:20 його було ухвалено, а цей історичний день - єдине державне свято, закріплене в самій Конституції.

Чи добре ви знаєте Конституцію України? Чи знаєте ви історію її ухвалення? Пройдіть наш тест - та дізнайтеся більше!

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
конституція україни

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
анастасія саковська владислав закревський

# data[].attributes.attachment_link.title
Тест: Чи багато ви знаєте про Конституцію України?

# data[].attributes.attachment_link.description
28 червня Україна відзначає День Конституції України - основний закон України. В ніч із 27 на 28 червня 1996 року після багаторічних суперечок та баталій народні депутати України працювали над ухваленням основного закону. Нарешті, 28 червня о 9:20 його було ухвалено, а цей історичний день - єдине державне свято, закріплене в самій Конституції.