# data[].attributes.headline
 06.04.2020    Перегляд відеоуроку

# data[].attributes.subject
 06.04.2020    Перегляд відеоуроку

# data[].attributes.body
https://ww.w.youtube.com/watch?v=80o4RLEvtOw
1. § 38 вивчити правила ( обов’язково !!! )  Виконати в зошиті вправи прави 431, 434, 438                                     2. Скласти допис дискусійного характеру "Чи переможе книжку ком’ютер, а бібліотеку - Інтернет" з використанням відокремлених обставин.    3. Складіть і запишіть  твір-роздум на тему " Мова - це форма самовираження "

# data[].attributes.attachment_link.title
Відокремлені члени речення - urok-online.com.ua

# data[].attributes.headline
07.04. 2020р.                  Шановні батьки, прочитайте цей текст дитині, яка напише під диктовку.                                                       Людина і культура    Людина створила культуру, а культура людину. Людина реалізується в культурі думки, культурі праці й культурі мови.     Культура – це не лише все те, що створено руками й розумом людини, а й вироблений віками спосіб суспільного поводження, що виражається в народних звичаях, віруваннях, у ставленні одне до одного, до праці, до мови.     Мовна культура – це надійна опора у вираженні незалежної думки, розвиненості людських почуттів, у вихованні діяльного, справжнього патріотизму. Культура мови передбачає вироблення етичних норм міжнаціонального спілкування, які характеризують загальну культуру нашого сучасника.     Знати мову своєї професії значить вільно володіти, послуговуватися лексикою свого фаху. Правильного професійного спілкування людина вчиться все життя. Знання мови професії підвищує ефективність праці, допомагає краще орієнтуватися на виробництві та в безпосередніх наукових і ділових контактах (Із журналу).

# data[].attributes.subject
07.04. 2020р.                  Шановні батьки, прочитайте цей текст дитині, яка напише під диктовку.                                                       Людина і культура    Людина створила культуру, а культура людину. Людина реалізується в культурі думки, культурі праці й культурі мови.     Культура – це не лише все те, що створено руками й розумом людини, а й вироблений віками спосіб суспільного поводження, що виражається в народних звичаях, віруваннях, у ставленні одне до одного, до праці, до мови.     Мовна культура – це надійна опора у вираженні незалежної думки, розвиненості людських почуттів, у вихованні діяльного, справжнього патріотизму. Культура мови передбачає вироблення етичних норм міжнаціонального спілкування, які характеризують загальну культуру нашого сучасника.     Знати мову своєї професії значить вільно володіти, послуговуватися лексикою свого фаху. Правильного професійного спілкування людина вчиться все життя. Знання мови професії підвищує ефективність праці, допомагає краще орієнтуватися на виробництві та в безпосередніх наукових і ділових контактах (Із журналу).

# data[].attributes.headline
13.04.2020р. Написати контрольний твір-опис місцевості (вулиці, села, міста) на основі особистих спостережень і вражень у художньому стилі .

# data[].attributes.subject
13.04.2020р. Написати контрольний твір-опис місцевості (вулиці, села, міста) на основі особистих спостережень і вражень у художньому стилі .

# data[].attributes.headline
21.04.2020р.   Робота з картками       Картка 1— Перепишіть, розставляючи розділові знаки (подано речення без їх вилучення). У першому реченні підкресліть усі члени речення.1. Столітні велетні дуби шумлять, дивуючи природу, і ждуть з піснями боротьби (Олександр Олесь).2. Ріс у зеленому лісі дуб велетенський, високий, віти розкинувши пишно рясно-густі і широкі. На світі бурі ніякі зроду б його не зламали, віти ж, простягтись, од вітру й інші дерева ховали (Б. Грінченко).3. Сплівшись гіллям, стояли столітні дуби та берести. Здавалось, ніби вони, підтримуючи один одного, зазирають з цікавості в глибину байраку (Ю. Мушкетик).Картка 2— Перепишіть, уставляючи пропущені букви та розставляючи розділові знаки (подано речення без їх вилучення). Відокремлені члени речення підкресліть.1. Цвіли троянди, променів напившись (Д. Луценко).2. Скрутивши промені у золоті снопи, в..ртає сонце з чужини додому (Б. Чіп).3. Зів’яла вже та квітка запашна, а як цвіла, лишаючись, вона! (Б. Грінченко).4. Мов каблучка, красою дивуючи світ, на середньому пальці метелик сидить (Б. Олійник).5. Щовечора д..мок здіймається з долини, оповиваючи пр..тишені маслини (М. Рильський).6. Війнулася фіранка на вікні, рожевим сяйвом спалахнувши раптом (М. Рильський). 

# data[].attributes.subject
21.04.2020р.   Робота з картками       Картка 1— Перепишіть, розставляючи розділові знаки (подано речення без їх вилучення). У першому реченні підкресліть усі члени речення.1. Столітні велетні дуби шумлять, дивуючи природу, і ждуть з піснями боротьби (Олександр Олесь).2. Ріс у зеленому лісі дуб велетенський, високий, віти розкинувши пишно рясно-густі і широкі. На світі бурі ніякі зроду б його не зламали, віти ж, простягтись, од вітру й інші дерева ховали (Б. Грінченко).3. Сплівшись гіллям, стояли столітні дуби та берести. Здавалось, ніби вони, підтримуючи один одного, зазирають з цікавості в глибину байраку (Ю. Мушкетик).Картка 2— Перепишіть, уставляючи пропущені букви та розставляючи розділові знаки (подано речення без їх вилучення). Відокремлені члени речення підкресліть.1. Цвіли троянди, променів напившись (Д. Луценко).2. Скрутивши промені у золоті снопи, в..ртає сонце з чужини додому (Б. Чіп).3. Зів’яла вже та квітка запашна, а як цвіла, лишаючись, вона! (Б. Грінченко).4. Мов каблучка, красою дивуючи світ, на середньому пальці метелик сидить (Б. Олійник).5. Щовечора д..мок здіймається з долини, оповиваючи пр..тишені маслини (М. Рильський).6. Війнулася фіранка на вікні, рожевим сяйвом спалахнувши раптом (М. Рильський). 

# data[].attributes.headline
Повторюємо вивчений матеріал            

# data[].attributes.subject
Повторюємо вивчений матеріал            

# data[].attributes.attachment_link.title
ЗНО 2017 Відокремлені члени речення. Підказки

# data[].attributes.headline
ЦІКАВИНКИ НАВЧАННЯ

# data[].attributes.subject
ЦІКАВИНКИ НАВЧАННЯ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
сортуємо слова

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інтерактивної

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова для 8 класу: завдання та тести онлайн - Learning.ua - Сортуємо слова

# data[].attributes.attachment_link.description
Сортуємо слова. Завдання з української мови для 8 класу на найбільшому порталі інтерактивної дошкільної та шкільної електронної освіти Learning.ua ☎ +38 (044) 303-99-18

# data[].attributes.headline
Переглянути відеорол

# data[].attributes.body
Переглянути відеоролик.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ілона Івахів

# data[].attributes.attachment_link.title
#SuperUrok 2019. Прикладка як різновид відокремленого означення

# data[].attributes.attachment_link.title
Українська мова. 8 клас. Прикладка як різновид означення. Учитель ТЗОШ№27 Намака Н.Я.

# data[].attributes.headline
08.04, 02.04.2020р Прочитати Володимир Дрозд "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.subject
08.04, 02.04.2020р Прочитати Володимир Дрозд "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книги, що говорять (аудіокниги шкільної програми)

# data[].attributes.attachment_link.title
Володимир Дрозд "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.headline
09.04.2020р                          Тестова перевірка знань з теми «Володимир Дрозд. Оповідання «Білий кінь Шептало»                        1. Ідеєю оповідання «Білий кінь Шептало» є   А захоплення прагненням особистості позбутися туги, жалю Б заклик до активної життєдіяльності В нівелювання самобутньої особистості під впливом натовпу Г засудження легковажності, надмірної гордості2. Головною проблемою у творі єА підступність і зрада Б формування особистості, роздвоєність її душі В мораль і бездуховність Г людина та природа3. Кульмінацією оповідання єА на волі кінь відчув себе особистістю Б Шептало біля водопою В самотність коня Г головне – знати про свою білизну4. Шептало змалку найбільше ненавидівА самотність Б пихатість Степана В бригадне дворище Г  табун, гурт5. Інші коні недолюблювали Шептала, боА у нього й досі не загоїлася на спині ранка, уподобана ґедзями  Б він не любив бути в загорожі В  у нього особливі стосунки з конюхом Г на пасовиську волів бути на самоті6. Кінь Шептало найбільше соромивсяА  становища робочої худобини Б  бути осторонь від інших коней В  зневаги конюха Г  прикидатися покірним7. Подумки Шептало критикував деяких коней заА  бездіяльність Б  обмеженість В  безхарактерність Г  надзвичайну покірність8. Кінь забуває про все, окрім одного:А глузування з нього інших коней і хлопчика Б  безглуздого кружляння в приводі В  відрази після водопою Г тремтливої ілюзії волі та влади9. Шептало піднімає голову й ласкаво ірже тому, щоА  нарешті знайшов спільну мову з табуном Б він може більше відпочивати  В  його охоплює солодке почуття прощення й солідарності з конюхом Г  Степан усе частіше направляє його до міста10. Глибока образа охопила душу білого коня, колиА  Степан безжально вдарив батогом Б  його позбавили завтрашнього відпочинку В  треба котити воза ранковою міською вулицею Г  його постійно залишали самотнім11. Мати розповідала Шепталові проА  гордих білих коней Б  недосяжну волю В  покірність і слухняність Г  любов до життя12. Усе життя для Шептала запаморочливо пахнув святковістюА луг Б ліс В цирк Г  чистий водопій13. Через поблажливо-зверхній дотик білий кіньА  низько схилив голову Б  перестрибнув рів і помчав у лугову синь В  сумно заіржав Г  зачепив копитом хлопця14. Шептало не міг стримати буйної радості, боА  відчув запах справжньої волі Б  навколо було чимало соковитої трави В  був самісінький на всю луку Г  мокрі мітлиці лоскотали черево та груди15.  Неприємний спомин засмоктав у Шепталових грудях:А  шелест соломи по стерні, щем спини Б  розлука з матір’ю  В  Степанові дорікання Г  намагання хлопчика загнуздати білого коня16. Білий кінь заіржав грізно та бойовито, перегукуючись із громами, тому щоА  розізлився на Степана через побиття Б  відчув себе дуже сильним В  вирішив помститися табунові Г  хотів налякати малого хлопця17. У водянім дзеркалі Шептало побачив себеА переляканого через грім Б сумного В  незвично білого Г  гордовитого18. Шепталу раптом закортіло почути Степанів голос, боА  нарешті втамував спрагу чистою водою Б  почував себе ніяково через утечу В  наполохали яскраві блискавки Г  прокинулася винувата довірливість до кривдника19. Білий кінь вирішив, що краще вже й надалі прикидатисяА  сіреньким і покірненьким Б  полохливим і стурбованим В  увічливим і розсудливим  Г  самотнім й ображеним20.  Образ білого коня завжди уособлювався зА благородством і ніжністю Б  життєвою енергією, силою та гордістю В  непокірністю та нестримністю Г   бажанням бути завжди щасливим21. Установіть відповідність між сюжетним елементом й уривком з твору (1 б.)А зав’язка                       1повернення Шептала до конюшніБ розвиток дії                2відчуття справжнього щастя на воліВ кульмінація                3життєві перипетії ШепталаГ розв’язка                     4 конюх Степан із Шепталом вирушив за зеленим харчем                                         5 знайомство читача з білим конем22. Установіть відповідність між персонажем і його словами (1 б.)А Степан                         1 «Казав завфермою, щоб ви до привода конячину прислали».Б кінь Шептало              2 «Надівай недогнуздок  та й веди, бо не встигнете».В підпасок                      3 «Мало вас сьогодні ганяли. І як цей Степан терпить?» 

# data[].attributes.subject
09.04.2020р                          Тестова перевірка знань з теми «Володимир Дрозд. Оповідання «Білий кінь Шептало»                        1. Ідеєю оповідання «Білий кінь Шептало» є   А захоплення прагненням особистості позбутися туги, жалю Б заклик до активної життєдіяльності В нівелювання самобутньої особистості під впливом натовпу Г засудження легковажності, надмірної гордості2. Головною проблемою у творі єА підступність і зрада Б формування особистості, роздвоєність її душі В мораль і бездуховність Г людина та природа3. Кульмінацією оповідання єА на волі кінь відчув себе особистістю Б Шептало біля водопою В самотність коня Г головне – знати про свою білизну4. Шептало змалку найбільше ненавидівА самотність Б пихатість Степана В бригадне дворище Г  табун, гурт5. Інші коні недолюблювали Шептала, боА у нього й досі не загоїлася на спині ранка, уподобана ґедзями  Б він не любив бути в загорожі В  у нього особливі стосунки з конюхом Г на пасовиську волів бути на самоті6. Кінь Шептало найбільше соромивсяА  становища робочої худобини Б  бути осторонь від інших коней В  зневаги конюха Г  прикидатися покірним7. Подумки Шептало критикував деяких коней заА  бездіяльність Б  обмеженість В  безхарактерність Г  надзвичайну покірність8. Кінь забуває про все, окрім одного:А глузування з нього інших коней і хлопчика Б  безглуздого кружляння в приводі В  відрази після водопою Г тремтливої ілюзії волі та влади9. Шептало піднімає голову й ласкаво ірже тому, щоА  нарешті знайшов спільну мову з табуном Б він може більше відпочивати  В  його охоплює солодке почуття прощення й солідарності з конюхом Г  Степан усе частіше направляє його до міста10. Глибока образа охопила душу білого коня, колиА  Степан безжально вдарив батогом Б  його позбавили завтрашнього відпочинку В  треба котити воза ранковою міською вулицею Г  його постійно залишали самотнім11. Мати розповідала Шепталові проА  гордих білих коней Б  недосяжну волю В  покірність і слухняність Г  любов до життя12. Усе життя для Шептала запаморочливо пахнув святковістюА луг Б ліс В цирк Г  чистий водопій13. Через поблажливо-зверхній дотик білий кіньА  низько схилив голову Б  перестрибнув рів і помчав у лугову синь В  сумно заіржав Г  зачепив копитом хлопця14. Шептало не міг стримати буйної радості, боА  відчув запах справжньої волі Б  навколо було чимало соковитої трави В  був самісінький на всю луку Г  мокрі мітлиці лоскотали черево та груди15.  Неприємний спомин засмоктав у Шепталових грудях:А  шелест соломи по стерні, щем спини Б  розлука з матір’ю  В  Степанові дорікання Г  намагання хлопчика загнуздати білого коня16. Білий кінь заіржав грізно та бойовито, перегукуючись із громами, тому щоА  розізлився на Степана через побиття Б  відчув себе дуже сильним В  вирішив помститися табунові Г  хотів налякати малого хлопця17. У водянім дзеркалі Шептало побачив себеА переляканого через грім Б сумного В  незвично білого Г  гордовитого18. Шепталу раптом закортіло почути Степанів голос, боА  нарешті втамував спрагу чистою водою Б  почував себе ніяково через утечу В  наполохали яскраві блискавки Г  прокинулася винувата довірливість до кривдника19. Білий кінь вирішив, що краще вже й надалі прикидатисяА  сіреньким і покірненьким Б  полохливим і стурбованим В  увічливим і розсудливим  Г  самотнім й ображеним20.  Образ білого коня завжди уособлювався зА благородством і ніжністю Б  життєвою енергією, силою та гордістю В  непокірністю та нестримністю Г   бажанням бути завжди щасливим21. Установіть відповідність між сюжетним елементом й уривком з твору (1 б.)А зав’язка                       1повернення Шептала до конюшніБ розвиток дії                2відчуття справжнього щастя на воліВ кульмінація                3життєві перипетії ШепталаГ розв’язка                     4 конюх Степан із Шепталом вирушив за зеленим харчем                                         5 знайомство читача з білим конем22. Установіть відповідність між персонажем і його словами (1 б.)А Степан                         1 «Казав завфермою, щоб ви до привода конячину прислали».Б кінь Шептало              2 «Надівай недогнуздок  та й веди, бо не встигнете».В підпасок                      3 «Мало вас сьогодні ганяли. І як цей Степан терпить?» 

# data[].attributes.headline
16.04.2020р. Прочитати повість казку  Юрія Винничука "Місце для дракона"          

# data[].attributes.subject
16.04.2020р. Прочитати повість казку  Юрія Винничука "Місце для дракона"          

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Время звучания: 02:48:01

Добавлена: 18 мая 2017

(місце для дракона аудіокнига слухати)
В сказке-повести Юрия Винничука "Место для дракона" всё переворачивается с ног на голову. Положено так: Дракон - кровожадный зверь, жрущий селян, и закусывающий молодыми девами; Князь - спаситель - опора сирых и убогих. И еще пара-тройка рыцарей, без страха и упрёка, для полноты картины.
Но не всё так просто в этой повести.
Как ни крути, в каждом из нас живет свой Дракон, и свой Иуда. И дремлют до той поры, когда навязанные обстоятельства заставят каждого из них проснуться в свой час.
И в каждом живет свой Тайный Советник. Он умеет говорить высокие слова, с нужными интонациями. После его речей не остается сомнений, что убийство - если его грамотно обосновать - не такое уж и преступление, а, едва ли, не подвиг. Вооружившись мыслями о судьбе Государства, и объявив кого-нибудь врагом, можно творить любые подлости, не гнушаясь никакими методами. Потому что, цель ведь свята.
Для полноты восприятия, автор сделал Дракона не просто персонажем безвредным. Дракон Григорий, восьми лет от роду, любит людей, пишет стихи и разводит клумбы. В его душе столько любви и чистоты, что он сознательно идет на заклание, ради того, котого считал другом. Ради навязанных этим "другом" псевдо святых целей.
Книга заставляет задуматься о подмене истин. О том, как часто мы возводим в абсолют свои личные необходимости, превращая их в высокие цели. И беда тому из попавшихся на нашем пути, кто будет исполнен любовью и чистотой. Он падёт первой жертвой нашего жульничества с собственной совестью.
Книга пронзительна до сердечной боли, и честна до жестокости. И своим лейтмотивом перекликается с жуткими строками из пьесы Шекспира "Ричард III":
Бывает зверь свиреп, но и ему знакома жалость.
Нет жалости во мне, а, значит, я - не зверь.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
скачать слушать онлайн

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
юрий винничук

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
катерина шестакова

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Юрий Винничук

# data[].attributes.attachment_link.title
Юрий Винничук - Місце для дракона (Украинский язык)

# data[].attributes.attachment_link.description
(місце для дракона аудіокнига слухати) В сказке-повести Юрия Винничука "Место для дракона" всё переворачивается с ног на голову. Положено так: Дракон - кровожадный зверь, жрущий селян, и закусывающий молодыми девами; Князь - спаситель - опора сирых и убогих. И еще...

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Влад Саклаков

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер "Білий кінь Шептало", В.Дрозд

# data[].attributes.attachment_link.title
Буктрейлер до оповідання Володимира Дрозда "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.headline
06.04.2020р.  Складіть і запишіть твір-роздум на морально-етичну тему  в публіцистичному стилі  на тему "Як відшукати свій шлях у житті"

# data[].attributes.subject
06.04.2020р.  Складіть і запишіть твір-роздум на морально-етичну тему  в публіцистичному стилі  на тему "Як відшукати свій шлях у житті"

# data[].attributes.body
08.04.2020р.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
УРОКИ⁄ЗНО⁄ДПА

# data[].attributes.attachment_link.title
Складні речення з різними видами зв'язків

# data[].attributes.headline
06.04., 07.04.2020р. Написати твір на тему "Невмирущість слова Кобзаря" 

# data[].attributes.subject
06.04., 07.04.2020р. Написати твір на тему "Невмирущість слова Кобзаря" 

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тарас григорович шевченко (1814-1861) невмирущий кобзар.

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация на тему: "Тарас Григорович Шевченко ( ) Невмирущий Кобзар.". Скачать бесплатно и без регистрации.

# data[].attributes.attachment_link.description
в селі Моринці, що на Черкащині. Музей-садиба Тараса Шевченка Тарас Шевченко народився 9 березня 1814 року...

# data[].attributes.headline
13.04-14.04.2020р.                 1. Прочитати П.Куліш "Чорна рада"                                                 2. Виконати тестові завдання

# data[].attributes.subject
13.04-14.04.2020р.                 1. Прочитати П.Куліш "Чорна рада"                                                 2. Виконати тестові завдання

# data[].attributes.headline
Повторюємо вивчений матеріал

# data[].attributes.subject
Повторюємо вивчений матеріал

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Радьо

# data[].attributes.attachment_link.title
Складнопідрядне речення

# data[].attributes.attachment_link.description
Обери одну правильну відповідь із чотирьох запропонованих. Відповідай правильно - і ти виграєш у комп'ютера! Бажаю успіхів!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталя Суркова

# data[].attributes.attachment_link.title
Прості та складні речення

# data[].attributes.attachment_link.description
Визнач тип речення: просте чи складне.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тестові завдання

# data[].attributes.headline
22.04.2020. Створити кроссенс до  оповідання Володимира Дрозда "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.subject
22.04.2020. Створити кроссенс до  оповідання Володимира Дрозда "Білий кінь Шептало"

# data[].attributes.headline
13.04.2020р. Дослідження-відновлення► Відновити складні синтаксичні конструкції, розташувавши частини їх у відповідній послідовності. Розставити потрібні розділові знаки. Пояснити вживання їх.                            1. Коли народилася ця по-дитячому наївна істота. Ви тільки уявіть собі. Художниці було майже сімдесят років (М.Шинкарук). 2. Щоб сад навколо палацу перетворився на парк. Григорій Тарнавський був закоханий у Качанівку. Він подбав (В.Панченко). 3. Дисципліна вимагає засвоєння й виконання правил культури поведінки. Існує така взаємозалежність. А в культурі поведінки знаходять свій вияв конкретні вимоги дисципліни (А.Коваль). 4. Розгорніть будь-яку художню книжку. Як неохоче фразеологічні синоніми спілкуються з позитивними героями, але звиваються коло негативних. І ви побачите (В.Ужченко). 5. На Івана Купала дівчата ворожать на воді, пускаючи вінки іноді зі свічкою. Вогонь дуже часто виступає в поєднанні з водою. Щоб дізнатися про свою подальшу долю (В. Завадська).► Визначити вид складних речень з різними видами зв'язку. 

# data[].attributes.subject
13.04.2020р. Дослідження-відновлення► Відновити складні синтаксичні конструкції, розташувавши частини їх у відповідній послідовності. Розставити потрібні розділові знаки. Пояснити вживання їх.                            1. Коли народилася ця по-дитячому наївна істота. Ви тільки уявіть собі. Художниці було майже сімдесят років (М.Шинкарук). 2. Щоб сад навколо палацу перетворився на парк. Григорій Тарнавський був закоханий у Качанівку. Він подбав (В.Панченко). 3. Дисципліна вимагає засвоєння й виконання правил культури поведінки. Існує така взаємозалежність. А в культурі поведінки знаходять свій вияв конкретні вимоги дисципліни (А.Коваль). 4. Розгорніть будь-яку художню книжку. Як неохоче фразеологічні синоніми спілкуються з позитивними героями, але звиваються коло негативних. І ви побачите (В.Ужченко). 5. На Івана Купала дівчата ворожать на воді, пускаючи вінки іноді зі свічкою. Вогонь дуже часто виступає в поєднанні з водою. Щоб дізнатися про свою подальшу долю (В. Завадська).► Визначити вид складних речень з різними видами зв'язку. 

# data[].attributes.headline
06.04.2020р. Переглянути відео і виконати завдання

# data[].attributes.subject
06.04.2020р. Переглянути відео і виконати завдання

# data[].attributes.attachment_link.title
Прикметник. Онлайн-курс з підготовки до ЗНО "Лайфхаки з української мови"

# data[].attributes.headline
Картка 1.     З поданого тексту випишіть відносні прикметники (їх  є  6).         Слово папір прийшло до нас через польську мову з німецької і зустрічається в книжках, починаючи з ХVІ століття. Німці взяли це слово з латинської мови (нею, як ви пам’ятаєте, розмовляли у стародавньому Римі; в середні віки в Європі нею писалися наукові праці). Римляни це слово, як і багато інших народів, узяли з грецької мови, а греки – у єгиптян. (А.Коваль).Картка 2.Підкресліть у поданих парах якісні прикметники. Срібний кухоль – срібний голос;кришталева ваза – кришталевий звук;залізна миска – залізна воля;кучеряве волосся – кучерявий вислів;лимонне дерево – лимонний колір;кам’яний будинок - кам’яне серце;волошкові очі – волошкове поле;дерев’яні руки – дерев’яний міст;шовкові коси – шовкова сукня;золоті слова – золотий ланцюжок. 

# data[].attributes.subject
Картка 1.     З поданого тексту випишіть відносні прикметники (їх  є  6).         Слово папір прийшло до нас через польську мову з німецької і зустрічається в книжках, починаючи з ХVІ століття. Німці взяли це слово з латинської мови (нею, як ви пам’ятаєте, розмовляли у стародавньому Римі; в середні віки в Європі нею писалися наукові праці). Римляни це слово, як і багато інших народів, узяли з грецької мови, а греки – у єгиптян. (А.Коваль).Картка 2.Підкресліть у поданих парах якісні прикметники. Срібний кухоль – срібний голос;кришталева ваза – кришталевий звук;залізна миска – залізна воля;кучеряве волосся – кучерявий вислів;лимонне дерево – лимонний колір;кам’яний будинок - кам’яне серце;волошкові очі – волошкове поле;дерев’яні руки – дерев’яний міст;шовкові коси – шовкова сукня;золоті слова – золотий ланцюжок. 

# data[].attributes.headline
Повторюємо вивчений 

# data[].attributes.body
Повторюємо вивчений матеріал

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталія Левченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Частини мови

# data[].attributes.attachment_link.description
Розподіли слова за групами: іменник, прикметник, дієслово, прислівник

# data[].attributes.headline
2020р. Опрацювати тему "Своєрідність займенника як частини мови".

# data[].attributes.subject
2020р. Опрацювати тему "Своєрідність займенника як частини мови".

# data[].attributes.body
Виконати завдання .
1. . Розкрийте дужки, вживаючи займенники в потрібній формі. З якими частинами мови співвідносяться ці займенники? Визначте синтаксичну роль займенників.

1. Але, може, (ви) б знайшли для (я) хоч (який-небудь) роботу (І. Франко). 2. (Я) тягнуся догори і сам собі не вірю: знову над (наш) хатою пролітають лебеді! (М. Стельмах). 3. Чіпка не може вжитися з панством, до (який) ще з дитинства затаїв ненависть (3 посібника). 4. Шукайте цензора в (себе) (Ліна Костенко). 5. Я (ти) не сльозою — ждатиму (В. Стус).
2.Прочитайте питання. На їх основі складіть діалог, використовуючи займенники.

1. Що трапилось? 2. Кого ти зустрів? 3. Про що ви говорили? 4. Хто це сказав? 5. Скільки ви просперечалися? 6. Яка була твоя думка? 7. Чия це ідея? 8. Що будете робити?
Домашнє завдання
Доберіть із фразеологічного словника 5 фразеологізмів із займенниками, складіть з ними речення. Визначте розряд займенників, їх синтаксичну функцію та групу узагальнення. Поясніть значення фразеологізмів.

# data[].attributes.headline
23.04.2020.                                1. Прочитати                      Юрій Винничук "Легенди Львова".                                         2. Скласти 8 запитань    до однієї  з легенд (на вибір учня)

# data[].attributes.subject
23.04.2020.                                1. Прочитати                      Юрій Винничук "Легенди Львова".                                         2. Скласти 8 запитань    до однієї  з легенд (на вибір учня)

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Юрій Винничук

Легенди Львова

ПРО МАЛЕНЬКУ ЖНИЦЮ ТА СЕРПНЕВУ НІЧ

Колись село Голоско не було з багатих. Сама природа подбала, щоб людям жилося без меду - густі ліси і кам'янисті пагорби не дозволяли розкинутися колосистим нивам, а тому одразу за селом жовтіли великі клаптики поля, які визволили з каміння. Таких клаптиків було багато, а до найвіддаленіших треба було йти навіть годину.

Один такий наділ мала і бідна вдова, що жила під лісом з малою дочкою. Жінка важко працювала в наймах, а дівчинка поралася в городі та доглядала курей, качок. Надійшла пора, коли треба вже збіжжя збирати. На щастя вродило так буйно, як ніколи. Усе село тішилося з того. Тільки бідній вдові було не до втіхи, бо зненацька розхворілася і мусіла злягти.

- Що ж воно буде з нашим збіжжям? - журилася вдова, дивлячись, як усі в селі радісно збирають врожай і возять до дворів пишні снопи.

- Не бідкайтесь, мамо, - озвалася раптом мала. - Я й сама впораюся.

- Та куди ж тобі такій малій? Ти й серпа ніколи не тримала в руках.

- А от і тримала. Я ж серпом кропиву жала для курей!

- Ет, зрівняла... Скільки там тої кропиви. Ох-ох-ох...Може, хтось із сусідів змилосердиться, то поможе. Але мусять наперед на свому полі закінчити, а потім ще й змолотити, бо погода непевна. Нині парить, а завтра, дивися, і злива хлюпне. Тим часом зерно й висипеться...

- А от я спробую, яка з мене жниця - сказала дівчинка і, взявши серпа та збанок молока з хлібом, подалася в поле.

Зерно вже починало осипатися. Ще день-два і пізно буде жати.

- Не піду звідси, доки всього не вижну, - пообіцяла собі дівчинка і взялася до роботи.

Але малі ручки не звикли до тяжкої праці, а худенька спинка скоро заболіла. Дівчинка час від часу випростовувалася, щоб перепочити. Ось уже й сонце закотилося і почало сутеніти. Уже ані душі в полі не видно. Одна дівчинка - жне, а до кінця ще дуже далеко. Руки втомилися так, що вона й не чує їх, мов задеревіли, а ноги не слухають, підкошуються під нею, і не раз поколола голі колінця об гостру стерню.

- Ніхто мені не поможе, - заплакала вона. - Хіба темная нічка.

А тут саме повз неї проходила Серпнева Ніч - висока темноволоса пані в розкішній синій, мов нічне небо, сукні.

- О, то ти і вночі працюєш? - здивувалася вона. - Багато чого я бачила на цім світі. Бачила, як уночі гуляють чи крадуть, але щоб ниву жали - такого я не бачила. Та ще хто жне - отаке мацьопство?

- А що ж я мала робити, коли матуся захворіла, а колос вже осипається?

- Ну-ну, не журися. Як я вже коло тебе, то поможу.

З тими словами Серпнева Ніч взяла серпа і жваво пустилася до праці, що не встигло ще й на світ благословитися, а вже хліб весь лежав у снопах та скиртах.

- Ну, от і все, - сказала Серпнева Ніч. - А мені пора. Зараз сонце зійде.

- Ой, пані, як я вам дякую! Візьміть хоч на пам'ять оці колоски. Серпнева Ніч узяла жмут буйного колосся, підкинула його вгору і обсипала ними свою сукню. І коли вона відходила, дівчинка побачила, як колоски замиготіли золотими лелітками.

З тієї саме пори Серпнева Ніч над Галичиною виблискує незвичайно яскравим сяйвом зір.

ЯК З'ЯВИЛОСЬ УРОЧИЩЕ ПАПОРОТЬ

Колись там, де зараз Кульпарків, знаходилося урочище Папороть. Тут било два джерела, з яких брала свій початок річка Сорока, яка впадає в Полтву. А жив тут на хутірці смолокур зі своєю жінкою.

Одного разу увечері хтось постукав до них у двері. Господар відчинив і побачив дідуся, який шукав нічлігу.

Старого пустили до хати, нагодували чим Бог послав і спати поклали.А вранці прокинулися господарі в замку, що аж тріщав від усілякого багатства. А дідуся і слід пропав.

Зажили вони тоді, як справжні князі. Та минув рік, і такого самого вечора хтось постукав до замкових воріт. Сторож протер заспані очі й, ліниво позіхаючи, гукнув:

- Хто там?

- Старий подорожній просить нічлігу.

- Зараз, - буркнув сторож, - піду спитаю дідича. Поплуганився він до покоїв, де господарі якраз мостилися спати.

- Пане! Агов пане?

- А що таке?

- Там якийсь старигань просить нічлігу!

- Жени його до дідьчої матері! То не заїзд, а замок!... Хоча, можеш йому дати що там після вечері лишилося.

- Сторож узяв у банячок недоїдки, виніс до брами і, прочинивши віконце,

- Пани сказали, аби ви йшли собі де-інде. А тут маєте трохи перекусити.

Наставте шапку.

Старий скинув шапку, сторож влив йому якоїсь бовтанки і затріснув віконце.

Подорожній похитав сумною головою, щось шепнув над шапкою і вихлюпнув недоїдки на ворота. І тої ж миті розкішний замок зі всіма мешканцями запався з гуркотом у підземні провалля. Пустище незабаром густо заросло папороттю і, дивлячись на нього, ніхто б і не здогадався, що тут височів колись замок.

Коли татари в 1283 році пробували захопити Львів, то хан Телебуга захотів дізнатися, як довго зможуть оточені протриматися. А простояв він під містом два тижні і вже собі думав, що львів'яни мусять від голоду вимирати.

Виряджено було татарських послів і вони стали гукати під брамою, щоби пустили їх. І вже, було, хотіли львів'яни відчинити браму, як про теє дізналося жіноцтво й почали вони просити, щоби ще зачекали.

Хутенько розбіглися львівські жінки по хатах і повикочували на вулиці порожні діжки, поставивши їх горі дном. Тоді повимітали з комірок усю крупу й муку, яка там була, й засипали дно хто крупою, хто мукою, а хто зерном так, аби ще й вершок стримів.

# data[].attributes.attachment_link.title
Читать онлайн "Легенди Львова" автора Винничук Юрий Павлович - RuLit - Страница 1

# data[].attributes.attachment_link.description
Юрій Винничук Легенди Львова ПРО МАЛЕНЬКУ ЖНИЦЮ ТА СЕРПНЕВУ НІЧ Колись село Голоско не було з багатих. Сама природа подбала, щоб людям жилося без меду - густі ліси і кам'янисті пагорби не дозволяли розкинутися колосистим нивам, а тому одразу за селом жовтіли великі клаптики поля, які визволили з каміння.

# data[].attributes.headline
15.04., 22.04. 2020р.                     Виписати тези  з  науково - пізнавальних статей.

# data[].attributes.subject
15.04., 22.04. 2020р.                     Виписати тези  з  науково - пізнавальних статей.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
космічний корабель

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
міжзоряні перельоти

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
військовий корабель

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
побудовано з розмахом

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
найбільші мости у світі

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Віктор Хільчук

# data[].attributes.attachment_link.title
Пізнавальні статті | SciTech

# data[].attributes.attachment_link.description
На відмінну від інших рубрик, тут публікуються не новини, а авторські статті на різноманітні цікаві теми. Грандіозні споруди людства, неймовірна техніка, аналіз розвитку певних технологій в Україні - про таке всяке можна почитати саме тут.

# data[].attributes.headline
21.04. 2020р.                              Написати конспект за темою "Життєвий і творчий шлях Марко Вовчок"

# data[].attributes.subject
21.04. 2020р.                              Написати конспект за темою "Життєвий і творчий шлях Марко Вовчок"

# data[].attributes.attachment_link.title
Займенник як частина мови

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
екологія життя

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
все про екологію

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
теоретична екологія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
практична екологія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
цікавинки про тварин

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
екологічні цікавинки

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
техноекологія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
соціоекологія

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
збереження природи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
захист довкілля

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
екологічні терміни

# data[].attributes.attachment_link.title
Науково-популярні статті | Екологія життя

# data[].attributes.body
Числівник як частина мови.

# data[].attributes.attachment_link.title
Модуль 4. Заняття 14: Числівник як частина мови

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Відеорепетитор української мови

# data[].attributes.attachment_link.title
Багато - числівник або прислівник? Відеорепетитор. ЗНО.

# data[].attributes.headline
Готуємося  до ЗНО

# data[].attributes.subject
Готуємося  до ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Числівник. Онлайн-курс з підготовки до ЗНО "Лайфхаки з української мови"

# data[].attributes.headline
Виконати тестові завдання. 

# data[].attributes.subject
Виконати тестові завдання. 

# data[].attributes.body
Результат сфотографувати і надіслати на електорону пошту Oksano4ka_25@ukr.net

# data[].attributes.body
Дієслово як частина мови.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталя Ільченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслово як частина мови

# data[].attributes.headline
Опрацьовуємо теорети

# data[].attributes.body
Опрацьовуємо теоретичний матеріал

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Валентина Борисенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслово. Онлайн-курс з підготовки до ЗНО "Лайфхаки з української мови"

# data[].attributes.headline
Виконати завдання. В

# data[].attributes.body
Виконати завдання. Відповіді записати в зошит.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Елена Украинская

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієслово як частина мови. Морфологічні ознаки

# data[].attributes.attachment_link.description
Визнач час дієслів, особу (рід), число дієслів. ЗАПИСУЙ ТАК: теперішній час,3 особа, однина

# data[].attributes.headline
Записати в зошит. 

# data[].attributes.subject
Записати в зошит. 

# data[].attributes.body
Завдання: у кожному рядку знайдіть “зайве” слово. Якими критеріями ви користувалися?
1.Мити, пити, жити, сохнути, везти, кричати.
2.В’янути, мовчати, перемагати, іти, обнімати.
3.Держати, вчити, ревіти, ходити, бігти, спати.
4.Сідати, гуркотіти, бачити, горіти, вчити, сидіти.

# data[].attributes.body
Написати статтю на морально-етичну тему

# data[].attributes.headline
Мовні цікавинки

# data[].attributes.subject
Мовні цікавинки

# data[].attributes.body
Дещо про частини мови

Назву іменник почали вживати з 1873 року. Її першим використав Омелян Партицький. Правопис 1926 року іменник називав речівником.

Випередити іменник у кількості слів не в змозі жодна частина мови. В 11-томному „Словнику української мови” нараховується близько 135 тис. слів. Серед них іменників майже половина. Порівняно з іменниками дієслів удвічі менше.

Терміни „чоловічий”, „жіночий”, „середній” рід  дісталися нам у спадок ще з часів V ст.. до н. е. Філософ Протагор запропонував поділити всі імена на 3 роди : чоловічий, жіночий та речовий. Пізніше Аристотель запропонувати замінити останній термін – „середній рід”.

Граматична дисциплінованість виявляється й у відмінках. Іменник має 7 відмінків. Учені нараховують різну кількість відмінків у сучасних мовах світу. Учений Колесов вважає,що їх близько 30. А датський лінгвіст визначив,що теоретично у мові могло б бути     216 різних відмінків.

Числівник – чи не найменша за кількістю слів частина мови, яка нараховує їх усього кілька десятків.

За своїм походженням числівники тісно пов`язані з іменниками і прикметниками. Однак у процесі історичного розвитку мови вони втратили граматичні ознаки, властиві іменникам і прикметникам, перетворилися на абстрактні найменування числових понять.

У середині ХVІІІ століття Михайло Ломоносов у своїй граматиці вперше назвав числівники особливою частиною мови. Такими вони є і до нашого часу. За частотою вживання серед інших частин мови посідають восьме місце.

Базою для творення числівників є дуже давні за своїм походженням прості числівники першого десятка.

Цікавою є історія виникнення назв деяких чисел. Учені, наприклад, вважають, що числівник «п'ять» походить від іменника «п'ясть» (рука), тобто трактується як «п'ять пальців п'ясті».

Чи не найбільшою популярністю користується у людей число сім: сім днів тижня, сім чудес світу, у казках — сім господинь, семеро козенят, сім сестер. У чому ж причина? Виявляється, що число сім відповідає обсягу короткотривалої пам'яті людини, тобто це та кількість предметів, ознак, яку ми спроможні запам'ятати відразу і на більш-менш тривалий час.

У Вавилоні довершеним вважалося число дванадцять,а наступне — тринадцять — вважалося нещасливим, «чортова дюжина», тобто таке, що нічого доброго не віщує. У 1930 році в Англії декілька тисяч жителів   Лондона підписали петицію, у якій висловили прохання до уряду зняти з будинків тринадцяті номери.

Числівник сорок спочатку був іменником, який мав значення «мішок». Це й справді був мішок, у який поміщалося рівно 40 шкірок соболів чи білок, бо саме стільки їх ішло на пошиття однієї шуби. Зшитий і запечатаний сорок із зазначеною кількістю шкірок за часів Київської Русі служив грошовою одиницею.

А ось історія виникнення числа мільйон. Коли венеційський купець XII ст. Марко Поло повернувся додому після 24-річних мандрів, він багато розповідав про ті місця, де побував. Згадуючи про Китай, купець намагався описати багатства, якими володів монгольський хан Хадилай. Із цією метою він до слова «мілле», що означало «тисяча», додав суфікс збільшення -он-е. І вийшло «мілліоне», тобто «величезна тисяча», а через деякий час це слово стало позначати «тисячу тисяч».

Всі складені числівники утворились із давніших складних. Наприклад, числівники від одинадцяти до дев'ятнадцяти включно утворилися від трьох окремих слів: числівника, що означає кількість одиниць, прийменника на і числівника десять.

Перші цифри з'явилися приблизно тоді ж, коли і перші букви. Слов'яни довгий час числа на письмі позначали буквами кириличного алфавіту.

Римляни запозичили цифри у своїх попередників — етрусків. Від римлян цифри перейшли до інших народів Європи і використовувалися ними, аж поки на зміну їм не прийшли арабські цифри. Але римські цифри не зникли зовсім. І тепер часто ставлять їх на циферблатах годинників, позначають століття, порядкові номери фестивалів, спортивних ігор.

Прийменників у нашій мові не так уже й багато – близько 200 слів. Проте свою невелику кількість прийменники компенсують частотою вживання, адже за нею прийменник посідає четверте місце (після іменника, дієслова і займенника). Дев`ять прийменників (в(у), на, з, до, по, за, біля, із, про) входять до тридцятки найчастотніших слів, причому два з них стоять у списку на лідируючих позиціях: в(у) – на першому місці та прийменник на посідає четверте місце за частотою вживання.

# data[].attributes.body
Завдання: знайдіть речення, в якому НЕ з дієсловом пишеться разом.
1.(Не)радуйся чужому лихові.
2.(Не)будь упертим, а будь одвертим.
3. Під лежачий камінь вода (не)тече.
4. (Не)помиляється той, хто нічого (не)робить.
5. Добре тому багатому: його люди знають, а зо мною зустрічаються – мов (не)добачають.
6. Добро роби скільки можеш, від того ніколи (не)занеможеш.
7. Поки (не)упріти, доти (не)уміти
**********
Завдання на картках (індивідуально).
Картка 1.
Завдання: 1) виписати дієслова, визначити їх вид і час;
2) зробити синтаксичний розбір п’ятого  речення.
1. У дохристиянські часи писанка виконувала роль оберега.

2. Наші предки вірили у її магічну силу.

3. Глиняні писанки, якими виганяли злі сили, були знайдені в давніх похованнях.

4. В Україні археологи виявили близько двадцяти міст, які були центрами виготовлення цього чудо-витвору.

5. Зберігати звичай писанкарства – наш обов’язок (За О.Воропаєм).

Картка 2.
Завдання: 1) виписати дієслова, визначити їх вид і час;
2) зробити синтаксичний розбір п’ятого  речення.
1) Зріла пісня в гаях солов’їна, вітерець пелюстки рвав з калини (М.Барчук).

2) А тим часом із діброви козак виїжджає, під ним коник вороненький насилу ступає (Т.Шевченко).

3) Ніч упаде в моря, зійде рясна зоря, а посеред степів знов розцвіте калина (В.Шовкошитний).

4) Не дасть собі в душу наплювати (Нар. тв.).

5) Наші предки шанували сонце (Н.Кочережко).

Картка 3.
Завдання: 1) виписати дієслова, визначити їх вид і час;
2) зробити синтаксичний розбір п’ятого  речення.
1) Від того часу минуло вісім літ.

2) Відбувалося це одного майового поранку, ще за годину перед сходом сонця.

3) День був зимний, схожий на типові весняні поранки.

4) Ще спиться Закуттю, не видно ні життя, ні руху.

5) На сході небо червоніло чимраз більше (За А.Чайковським).
*********
П рочитайте речення, проаналізуйте підкреслені дієслова і запишіть їх у три колонки, встановивши належність дієслів до певного способу: дійсного, умовного чи наказового.

1) Веди мене, дорого правоти, як не мені, дай іншому дійти на тихі води і на ясні зорі (Д. Павличко). 2) Тяжкими гронами висять набої, аж повгинались плечі вояків. Впаде команда — й вирушить на гори велике військо сонця і землі (Д. Павличко). 3) Любімо сонце і життя, радіймо квітам і теплу (Із журналу). 4) Як би я тепер хотіла у мале човенце сісти! (Леся Українка). 5) Якби мені черевики, то пішла б я на музики (Т. Шевченко).

*********
Прочитайте. Визначте дієслова, з’ясуйте спосіб кожного. Випишіть дієслова, вжиті у формі умовного способу. Простежте, як утворено форми умовного способу дієслів.

Майже випало чомусь із нашого вжитку слово «милосердний». Подивився в одинадцятитомний «Словник української мови». Боже ти мій! Напроти цього слова стоїть «заст.»! Та якби не було милосердя, людина не могла б бути людиною! Це те, без чого не було б добра, доброти, про які ми так багато нині говоримо. Милосердя — це вміння і душевна здатність прощати своїм ворогам, прощати помилки своїм друзям. Якби не таке вміння, кожен сприймав би доброту за принципом: «Ти — мені, я — тобі», тобто ти до мене добрий, тому і я до тебе добрий. Без милосердя і справедливість у світі звелася б тільки до одного: око за око, зуб за зуб. Ні, милосердя — не «заст.», воно нікому не застує, воно з нами повинно бути постійно (За В. Захарченком).
******
Допишіть прислів’я.

Якби знав, де впадеш, ... . 2. Якби знав, де знайду, ... . 3. Якби на кропиву не мороз, ... . 4. Якби все вовк лежав, ... . 5. Коли б кізка не скакала, ... . 6. Якби свині крила, ...

Довідка: вона б усіх людей пожалила, то туди пішов би, то соломки підстелив би, вона небо б зрила, то б і ніжки не зламала, то вже досі здох би.
******
Завдання: знайти продовження висловлювання; охарактетирувати дієслово чи його форми.
Хто у світі не бував....
Раз опечешся....
Жити....
Мовчи, язичку,...
ДОВІДКА      будеш кашку їсти,  той і дива не видав,  Вітчизні служити, другий раз остережешся.

# data[].attributes.body
Дієприкметник як  частина мови

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталя Ільченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієприкметник - особлива форма дієслова

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Відеорепетитор української мови

# data[].attributes.attachment_link.title
Дієприкметник. Активний, пасивний. Українська мова. Відеорепетитор. ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.title
Обережно: активні дієприкметники (для ЗНО й не тільки)

# data[].attributes.attachment_link.title
Ю.Винничук. Біографія

# data[].attributes.attachment_link.description
Виберіть ОДИН варіант відповіді.

# data[].attributes.attachment_link.description
Розстав слова за алфавітом

# data[].attributes.headline
Перевіряємо свої знання.

# data[].attributes.subject
Перевіряємо свої знання.

# data[].attributes.attachment_link.title
Частини мови, члени речення

# data[].attributes.attachment_link.description
Уважно прочитай слова та розподіли їх на групи

# data[].attributes.body
Прочитати  драматичну поему Лесі Українки "Одержима"

# data[].attributes.attachment_link.title
Л  Українка "Одержима" . Дрогобицький народний театр ім. Л.Українки

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ігор Камінський

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка "Одержима". монолог

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
(Драматична поема)

І
Берег понад озером Гадаринським. Далеко на горизонті ледве мріють човни коло берега і чорніє люд, що хмарою заліг далекий берег.
Міріам, "одержима духом", в глибокій тузі блукає поміж камінням понад берегом, далі зіходить на шпиль скелі і дивиться не па берог, а в глибину пустелі, вона бачить там когось удалині.

М і р і а м

Він там, він все сидить так нерухомо,
як те каміння, що навколо нього.
Над ним - мені здається, я те бачу, -
нависли думи хмарою важкою,
от-от з них стрілить ясна блискавиця
і цілий світ осяє. Ох, коли ж,
коли вона розіб'є темну хмару?
Хоч би мене убила блискавиця,
я прагну, прагну, щоб вона злетіла,
щоб хоч на мить чоло те просіяло.
Годівлю дав юрбі, тілам і душам,
всім дав спокій, а сам у сій пустелі
пасе думок отари незчисленні.
Нема їм впину, а йому спочинку...
Який він одинокий, боже правий!
Невже йому не можна помогти?
Невже він завжди буде одинокий?
"Месія прийде в славі світ судити", -
так сказано в пророцтві, більш нічого.
І правда, й милосердя - все для світа,
а для Месії що? Чи тільки слава?
"Війна і звада, смерть, недуги зникнуть,
мир буде на землі і щастя в людях..."
А для Месії? - знову "слава в вишніх"?
І тільки слава? О, яка ж то кара
Месією, що світ рятує, бути!
Всім дати щастя і нещасним бути,
нещасним, так, бо вічно одиноким.
Хто міг би врятувать його самого
від самотини, від страшної слави?

(Пригнічена раптовою втомою, сідає під скелею і схиляється на камінь).

Чого ж се я слідом за ним блукаю?
Чого? Сама не знаю. Певне, дух
мене сюди завів на певну згубу.
Ну, що ж! нехай! Мені тут гинуть краще,
ніж в іншім місці. Я загину тут,
я вигострила погляд у пустині,
мов соколиний зір, - все виглядала,
чи він хоч не подивиться на мене?
Не подивився і не обернувся...
Занадто вже буйна була надія!
Чого ж я сподівалась?.. Я не знаю!

(Розхитуючись, як ті, що голосять на гробі, співає стиха тужливу східну пісню, довго, без слів.).

Про се співати можна, а сказати
слів не стає.

(Співає знов).

Яка була юрба
за ним, як він ходив по Галілеї.
І кожний встиг торкнути хоч одежу,
хоч край плаща Месії, тільки я
торкнути не посміла, бо нічого
просить не мала в нього: ні здоров'я,
ні страви на безхліб'ї. Я не знаю,
чого я йшла з юрбою...

(Співає знов)

Він нікому
не відмовляв потіхи і поради.
Кому що бракувало, він давав.

(Співає)
А що ж мені бракує? О Месіє,
ти, може, знаєш?!

Незамітно для Міріам Месія наблизився до неї з-за скелі, надійшовши з пустині, і схилився над нею.

М е с і я

Знаю, Міріам!

М і р і а м

(жахнулась)

Учителю!

М е с і я

Не бійся, жінко, спокій
я хочу дать тобі.

М і р і а м

О, я не хочу,
не хочу я спокою!

М е с і я

(лагідно і разом суворо)

Міріам,
Се дух в тобі говорить. Чом не хочеш?
Спокою прагне всякий.

М і р і а м

Але ти,
учителю, покинув той спокій,
що був у тебе в тихім Назареті.

М е с і я

Ти дорівнятись хочеш...

М і р і а м

(з поривом)

Ні, Месіє,
я не рівняюся до тебе, ні!
Я знаю те, що я нещасна жінка.

М е с і я

Так нащо ж ти зрікаєшся спокою,
єдиної потіхи всіх нещасних?

М і р і а м

(з раптозою одвагою)

Бо ти його не маєш, сине божий!

М е с і я

Яке тобі до мене діло, жінко?

Міріам, знищена, збентежена, закривав лице покривалом і повертається йти геть.

М е с і я

Стій, Міріам, скажи, ти в мене віриш?

М і р і а м

(не одкриває лиця)

Я вірю, що ти божий син, Месіє,
і всім, окрім мене, даси рятунок.

М е с і я

Усім, крім тебе, жінко?

М і р і а м

Ти сказав.

М е с і я

Я не сказав того.

М і р і а м

Та я те чула.
Прости, учителю, я мушу йти.

(Відступає).

М е с і я

Куди ти йдеш?

М і р і а м

Не знаю. Так, на безвість.

М е с і я

Чого ж та йдеш?

М і р і а м

Бо мушу йти.

М е с і я

Навіщо?

М і р і а м
.
Ти знаєш. Ти - Месія! Я не знаю.

М е с і я

Зостанься тут.

Міріам мовчки спиняється.

М е с і я

Скажи мені, ти чула,
що говорив я людям?

М і р і а м

Так, Месіє.

М е с і я

Ти прийняла мої слова?

М і р і а м

Ніколи
я не забуду їх.

М е с і я

І вслід їх підеш?

М і р і а м

Вони слідом за мною підуть всюди,
волаючи: "Ти йдеіп в неправу путь!"
І, мов на жар пекучий, наступати
я буду на слова твої огнисті, -
сліди мої від них криваві будуть.

М е с і я

Уперта річ твоя, ти мов рабиня,
що знає волю пана і не слуха.
Таких рабів сувора кара жде.

М і р і а м

(падає навколішки)

О горе! Впала вже на мене кара,
і вже її ніхто не здійме з мене!

М е с і я

У тебе мало віри. Якби ти
хоч зерня віри мала...

М і р і а м

О, я вірю,
без краю вірю в тебе, сине божий,
та я не вірю в себе! Я не вірю,
щоб я могла твої слова прийняти.

М е с і я

Таке смирення гірше від гордині.

М і р і а м

О, сто раз гірше, я те добре знаю,
і з того розпач мій.

М е с і я

Ти не наводь
обмови зайвої на власну душу, -
такою чорною вона не може бути.

М і р і а м

О ні, учителю, вона чорніша,
ніж хата-пустка, що після пожежі
чорніє порожнечею. Вода
твоїх речей, цілюща та живуща,
душі моєї вигоїть не може.
Вода боронить від огню живого,
згорілу ж хату дарма поливати.

М е с і я

Та що тобі спалило душу, жінко?

М і р і а м

Не знаю: чи ненависть, чи любов.

М е с і я

Кого ж ненавидиш ти?

М і р і а м

Ворогів.

М е с і я

Своїх?

М і р і а м

Твоїх.

М е с і я

Я їх казав любити.

М і р і а м

А я люблю... не їх.

М е с і я

Вони для тебе,
як і для мене, ближні.

М і р і а м

Але я
від них далека, наче від єхидни.

М е с і я

Вони не відають, що творять.

М і р і а м

І єхидна
несвідома, а всяк її розтопче,
як стріне на шляху.

М е с і я

Якби єхидна
могла покинути свою отруту,
вона була б не гірша від голубки.

М і р і а м

Але вона отрути не покине.

М е с і я

Про царство боже на землі ти чула?

М і р і а м

Та я ж тепер ніде його не бачу.

М е с і я

Ти дивишся й не бачиш, маловірна.

М і р і а м

О так, не бачу! Світло твого духа
мене сліпить. Чим ти мені ясніше,
тим душі ворогів мені темніші,
тим менш єхидна схожа до голубки.
Не маловірна я, занадто вірю,
і віра та мене навік погубить.
Я вірю, що ти світло - і такого
ся темрява до себе не приймає?
Я вірю, що ти слово - і такого
отой глухорожденний люд не чує?
Їм, може, треба іншого Месії?
Їм, може, сина божого не досить?

М е с і я

Вони сліпі, вони ще не прозріли,
самого слова мало їм для віри,
їм треба діла.

М і р і а м

Ти творив дива!

М е с і я

Творив дива ще тільки над водою;
сього не досить - треба крові.

М і р і а м

(з жахом)

Крові?
Чиєї крові, вчителю?

М е с і я

Моєї.

М і р і а м

Хай їм вона на голову впаде!

М е с і я

Не проклинай, вертається прокляття
на того, хто сказав його.

М і р і а м

Нехай!
Я знаю се, проклята я навіки,
бо я любить не вмію ворогів.
О, кожний тихий усміх фарисея
для мене гірш від скорпіона злого.
Мені бридка не так сама отрута,
як все оте гнучке, підступне тіло.
Я вся тремчу, коли його побачу.
В моїх очах я чую зброї полиск,
в моїх речах я чую зброї брязкіт,
так я узброєна в свою ненависть,
як вартовий коло царської брами,
що радий вихопить на кожного свій меч,
хто тільки зле замислить на владаря.

М е с і я

Чи ти й мене ненавидиш так, жінко?

М і р і а м

(з докором)

Учителю!

М е с і я

Ти, може, скажеш - любиш?

М і р і а м

Ти се сказав.

М е с і я

Я так сказав: хто мовить,
що любить господа, а брата ненавидить,
неправда то.

М і р і а м

Хіба ж і той не любить,
хто душу віддає?

М е с і я

Що значить, жінко,
віддати душу?

М і р і а м

Значить - буть готовим
загинуть за любов.

М е с і я

То се ж би звалось -
віддати тіло. В тім душі нема.

М і р і а м

А хто покине батька, матір, браття,
все рідне, любе, все, чим жив він досі
для іншого - невже і той не любить?

М е с і я

Хто зрікся всього, а себе не зрікся,
не любить той.

М і р і а м

О господи, якої
ти жертви хочеш?

М е с і я

Жертви я не хочу,
любові тільки.

М і р і а м

Мушу всіх любити?

М е с і я

Так, всіх.

М і р і а м

Всіх, окрім тебе, - се можливо.
Але тебе і всіх - се понад силу.
Та за що ж, за що ж маю їх любити?

М е с і я

Недовірки питають тільки "за що?".

М і р і а м

О, як недовірки любити вміють!
Як поломінь, палка у них любов!

М е с і я

А та любов, що я від тебе хочу,
повинна буть як сонце - всім світити.

М і р і а м

О, що мені робить? Немає сонця
в моїй душі. Ніч, ніч, понура ніч.

М е с і я

Ще, може, зійде сонце і для тебе.

М і р і а м

(з раптовою надією)

Учителю! чи ти мені позволиш
пролити кров мою?

М е с і я

За кого? За людей?

М і р і а м

Ні, не за їх!

М е с і я

То нащо проливати
даремне кров?

М і р і а м

А може, недаремне?
А може, кров'ю викупить я зможу...

М е с і я

Кров без любові викупить не може.

М і р і а м

Якби ти хтів прийнять від мене викуп,
щоб не лилась твоя святая кров!

М е с і я

Ти хочеш викупить мене?

Міріам потакує мовчки головою.

М е с і я

Даремне!

М і р і а м

Нехай даремне! Та позволь загинуть
хоч не за тебе, то з тобою вкупі!

М е с і я

Ваалові дають даремні жертви,
я ж не приймаю їх.

М і р і а м

Месіє!

М е с і я

Ні, для тебе
я не Месія. Ти мене не знаєш.

(Відходить).

Міріам зостається в пустині сама.

II

Гефсіманський сад. Дванадцять учеників сплять непробудним сном. Месія молиться. Міріам нишком крадеться попід садовим муром, стає в найглибшій тіні, звідки їй видко Месію в місячному світлі.

М е с і я

(до учеників)

Спите? Не спіть! Моя душа сумна до смерті...

Ученики не озиваються, сплять..

М і р і а м

(до себе)

Боже! знов він одинокий,
ще гірше, ніж в пустині! Сії люди
твердіші від каміння... Он отам
лежить той ученик, що - люди кажуть -
учителю з усіх їх найдорожчий,
а спить він, як і всі, - твердіше, може,
бо наймолодший... Я одна не сплю,
я вкупі з ним страждаю, тут же, поруч,
та я німа, як мур оцей, не видна,
як сяя тінь, так, мов я не людина,
так, наче в мене і душі нема...
Я приступлю до нього...

(Вихиляється трохи з тіні, але знов ховається).

Ні, не смію...
Він знову скаже, як тоді сказав:
"Яке тобі до мене діло, жінко?"
Що ж я йому скажу? Моя душа
тепер чорніша. Я тепер не тільки
до ворогів його ненависть маю,
але й до друзів. О, до сих ще більшу!
Ви, сонне кодло! Світло опівночі
не будить вас? Вам заграва кривава
очей лінивих не здола розплющить?
Бодай вам вічний сон наліг на груди
і зморою душив вас без кінця!
Мені сто раз від вас миліші гади,
бо в них таки, либонь, тепліша кров.

(З відразою одвертається від сонного товариства.

# data[].attributes.attachment_link.title
Одержима - Леся Українка, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
(Драматична поема) І Берег понад озером Гадаринським. Далеко на горизонті ледве мріють човни коло берега і чорніє люд, що хмарою заліг далекий берег. Міріам, "одержима духом", в глибокій тузі блукає поміж камінням понад берегом, далі зіходить на шпиль скелі і дивиться не па берог, а в глибину пустелі, вона бачить там когось удалині.

# data[].attributes.body
Літературний диктант за біографією та творчістю Лесі Українки

1. Про кого йде мова: Лариса, Лося, Зея, Зеїчок, Зеїчка?

2. Назвіть усі прізвища Лесі.

3. Батьки письменниці (імена, прізвища, заняття).

4. В якому оточенні виховувалась майбутня поетеса? (не менше 3 прізвищ).

5. У яких літературних жанрах вона творила? (не менше 3).

6. Один з найвідоміших творів Лесі (драма-феєрія), за яким її впізнають.

7. Назвіть країни, в яких довелося побувати Ларисі Петрівні (не менше 5).

8. Укажіть прізвища коханих письменниці.

9. Скільки мов знала Леся Українка?

10. Що вам відомо про її освіту?

11. Назвіть поетичні збірки Лесі та роки їх виходу.

12. Багатогранність таланту Лесі Українки (ким була) ( не менше 5)

# data[].attributes.headline
 10.04.2020р . Прочитати  Драму-феєрію Лесі Українки "Лісова пісня".

# data[].attributes.subject
 10.04.2020р . Прочитати  Драму-феєрію Лесі Українки "Лісова пісня".

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Аудіокнига.UA

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка. Лісова пісня [Підготовка до ЗНО з української літератури]

# data[].attributes.attachment_link.title
Фільм Лiсова пiсня, за мотивом драми Лесі Українки

# data[].attributes.headline
10.04.2020. Вивчити  напам’ять останній монолог  Мавки.                                      

# data[].attributes.subject
10.04.2020. Вивчити  напам’ять останній монолог  Мавки.                                      

# data[].attributes.body
О, не журися за тіло!
Ясним, вогнем засвітилось воно,
чистим, палючим, як добре вино,
вільними іскрами вгору злетіло.

Легкий, пухкий попілець
ляже, вернувшися, в рідну землицю, —
стане початком тоді мій кінець.

Будуть приходити люди,
вбогі й багаті, веселі й сумні,
радощі й тугу нестимуть мені,
їм промовляти душа моя буде.

Я обізвуся до них
шелестом тихим вербової гілки,
голосом ніжним тонкої сопілки,
смутними росами з вітів моїх.

Я їм тоді проспіваю
все, що колись ти для мене співав,
ще як напровесні тут вигравав,
мрії збираючи в гаю..
Грай же, коханий, благаю

# data[].attributes.body
Виписати цитати до образів Мавки і Лукаша ("Лісова пісня")

# data[].attributes.body
Написати твір на одну з тем:
-- "Образ Лукаша в драмі-феєрії Лесі Українки "Лісова пісня".
-- "Безсмертна Леся Українка"
-- "Ні! Я жива, я вічно буду жити... (Леся Українка)"
--Дивовижний світ природи у драмі Лесі Українки "Лісова пісня"

# data[].attributes.headline
Перевірте свої знання!!!. Леся Українка. Поезія. «Лісова пісня»                         1. Леся Українка – це псевдонім:А Марії Вілінської  Б Марії Заньковецької  В Соломії Крушельницької  Г Наталії Кобринської  Д Лариси Косач 2. Хто був дядьком Лесі Українки?А М. Лисенко  Б К. Квітка  В П. Косач  Г М. Драгоманов  Д П. Грабовський3. Де похована Леся Українка?А у м. Сурамі  Б у м.Новоград-Волинському  В у м.Львові (Личаківське кладовище)  Г у м.Києві (Байкове кладовище)   Д у с.Колодяжному4. Роки життя Лесі Українки:А 1864-1913  Б 1856-1916  В 1871-1913   Г 1814-1961  Д 1871-19165. Хто сказав, що Леся Українка «чи не одинокий мужчина на всю новочасну соборну Україну»?А Т. Шевченко  Б М. Коцюбинський  В І. Франко   Г М. Рильський                              Д М. Драгоманов6. « Contra spem spero!»   українською мовою перекладається:А «завжди те саме»  Б «химера»  В «без надії сподіваюсь»   Г «без надії кохаю»7. Назву вірша « Contra spem spero!»   написано:А латинською мовою   Б іспанською мовою  В італійською мовою Г французькою мовою  Д румунською мовою8. Жанр твору «Лісова пісня»:А поема  Б драма-феєрія   В казка  Г новела  Д водевіль9. У створенні художнього світу «Лісової пісні» Леся Українка широко використала:А фольклор Волині   Б античну міфологію  В біблійні мотиви  Г скандинавські міфи  Д єгипетські міфи10. Слова          Не зневажай душі своєї цвіту,          Бо з нього виросло кохання наше!          Той цвіт від папороті чарівніший –          Він скарби творить, а не відкриває...- адресовані А Мавці  Б Лукашеві   В Килині  Г Лісовику11. Рядки           Тішся, дитино, поки ще маленька          Ти ж бо живеш навесні,          Ще твоя думка літає легенька,          Ще твої мрії ясні.- написаноА амфібрахієм  Б ямбом  В хореєм  Г анапестом  Д дактилем 12. Визначте тему твору «Лісова пісня»:А одвічна проблема реалізації творчої особистості  Б перемога вільного високодуховного життя над обивательщиною, буденщиною   В віковічна драма нерозділеного кохання   Г проблема конфлікту природного життя людини і цивілізаційних форм господарювання  Д проблема збереження природного середовища13. Розмістіть репліки Мавки («Лісова пісня») відповідно до послідовності їх появи у драмі. А «О, не журися за тіло!     Ясним вогнем засвітилось воно...»Б «Твоя сопілка має кращу мову.    Заграй мені, а я поколишуся»В «Ох, як довго я спала!»Г «Не зневажай душі своєї цвіту.    Бо з нього виросло кохання наше!»Д «Ні! Я жива! Я буду вічно жити!    Я в серці маю те, що не вмирає». 14. Який художній прийом визначає композицію твору Лесі Українки                     « Contra spem spero!»   ?А інверсія  Б антитеза  В паралелізм  Г анафора .

# data[].attributes.subject
Перевірте свої знання!!!. Леся Українка. Поезія. «Лісова пісня»                         1. Леся Українка – це псевдонім:А Марії Вілінської  Б Марії Заньковецької  В Соломії Крушельницької  Г Наталії Кобринської  Д Лариси Косач 2. Хто був дядьком Лесі Українки?А М. Лисенко  Б К. Квітка  В П. Косач  Г М. Драгоманов  Д П. Грабовський3. Де похована Леся Українка?А у м. Сурамі  Б у м.Новоград-Волинському  В у м.Львові (Личаківське кладовище)  Г у м.Києві (Байкове кладовище)   Д у с.Колодяжному4. Роки життя Лесі Українки:А 1864-1913  Б 1856-1916  В 1871-1913   Г 1814-1961  Д 1871-19165. Хто сказав, що Леся Українка «чи не одинокий мужчина на всю новочасну соборну Україну»?А Т. Шевченко  Б М. Коцюбинський  В І. Франко   Г М. Рильський                              Д М. Драгоманов6. « Contra spem spero!»   українською мовою перекладається:А «завжди те саме»  Б «химера»  В «без надії сподіваюсь»   Г «без надії кохаю»7. Назву вірша « Contra spem spero!»   написано:А латинською мовою   Б іспанською мовою  В італійською мовою Г французькою мовою  Д румунською мовою8. Жанр твору «Лісова пісня»:А поема  Б драма-феєрія   В казка  Г новела  Д водевіль9. У створенні художнього світу «Лісової пісні» Леся Українка широко використала:А фольклор Волині   Б античну міфологію  В біблійні мотиви  Г скандинавські міфи  Д єгипетські міфи10. Слова          Не зневажай душі своєї цвіту,          Бо з нього виросло кохання наше!          Той цвіт від папороті чарівніший –          Він скарби творить, а не відкриває...- адресовані А Мавці  Б Лукашеві   В Килині  Г Лісовику11. Рядки           Тішся, дитино, поки ще маленька          Ти ж бо живеш навесні,          Ще твоя думка літає легенька,          Ще твої мрії ясні.- написаноА амфібрахієм  Б ямбом  В хореєм  Г анапестом  Д дактилем 12. Визначте тему твору «Лісова пісня»:А одвічна проблема реалізації творчої особистості  Б перемога вільного високодуховного життя над обивательщиною, буденщиною   В віковічна драма нерозділеного кохання   Г проблема конфлікту природного життя людини і цивілізаційних форм господарювання  Д проблема збереження природного середовища13. Розмістіть репліки Мавки («Лісова пісня») відповідно до послідовності їх появи у драмі. А «О, не журися за тіло!     Ясним вогнем засвітилось воно...»Б «Твоя сопілка має кращу мову.    Заграй мені, а я поколишуся»В «Ох, як довго я спала!»Г «Не зневажай душі своєї цвіту.    Бо з нього виросло кохання наше!»Д «Ні! Я жива! Я буду вічно жити!    Я в серці маю те, що не вмирає». 14. Який художній прийом визначає композицію твору Лесі Українки                     « Contra spem spero!»   ?А інверсія  Б антитеза  В паралелізм  Г анафора .

# data[].attributes.headline
21.04.2020р.              Конспект  Життєвий і творчий шлях Миколи Вороного. 

# data[].attributes.subject
21.04.2020р.              Конспект  Життєвий і творчий шлях Миколи Вороного. 

# data[].attributes.headline
Прочитати поему  "Євшан - зілля". 

# data[].attributes.subject
Прочитати поему  "Євшан - зілля". 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
(Поема)

До лучче єсть на своей земли
костю лечи,
ине ли на чюже славну быти.

(Літопис, за Іпатським списком)

В давніх літописах наших
Єсть одно оповідання,
Що зворушує у серці
Найсвятіші почування.

Не блищить воно красою
Слів гучних і мальовничих,
Не вихвалює героїв
Та їх вчинків войовничих.

Ні, про інше щось говорить
Те старе оповідання.
Між рядками слів таїться
В нім якесь пророкування.

І воно живить надію,
Певну віру в ідеали
Тим, котрі вже край свій рідний
Зацурали, занедбали...

* * *

Жив у Києві в неволі
Ханський син, малий хлопчина,
Половецького б то хана
Найулюблена дитина.

Мономах, князь Володимир,
Взяв його під час походу
З ясирем в полон і потім
При собі лишив за вроду.

Оточив його почотом
І розкошами догідно -
І жилось тому хлоп'яті
І безпечно, і вигідно.

Час минав, і став помалу
Рідний степ він забувати,
Край чужий, чужі звичаї
Як за рідні уважати.

Та не так жилося хану
Без коханої дитини.
Тяжко віку доживати
Під вагою самотини.

Зажурився, засмутився...
Вдень не їсть, а серед ночі
Плаче, бідний, та зітхає,
Сну не знають його очі.

Ні від кого він не має
Ні утіхи, ні поради.
Світ увесь йому здається
Без краси і без принади.

Кличе він гудця [2] до себе
І таку держить промову,
Що мов кров'ю з його серця
Слово точиться по слову:

"Слухай, старче, ти шугаєш
Ясним соколом у хмарах,
Сірим вовком в полі скачеш,
Розумієшся на чарах.

Божий дар ти маєш з неба
Людям долю віщувати,
Словом, піснею своєю
Всіх до себе привертати.

Ти піди у землю Руську -
Ворогів наших країну,-
Відшукай там мого сина,
Мою любую дитину.

Розкажи, як побиваюсь
Я за ним і дні, і ночі,
Як давно вже виглядають
Його звідтіль мої очі.

Заспівай ти йому пісню
Нашу, рідну, половецьку,
Про життя привільне наше,
Нашу вдачу молодецьку.

А як все те не поможе,
Дай йому євшана-зілля,
Щоб, понюхавши, згадав він
Степу вільного привілля".

І пішов гудець в дорогу.
Йде він три дні і три ночі,
На четвертий день приходить
В місто Київ опівночі.

Крадькома пройшов, мов злодій,
Він до сина свого пана
І почав казати стиха
Мову зрадженого хана.

Улещає, намовляє...
Та слова його хлопчину
Не вражають, бо забув вже
Він і батька, і родину.

І гудець по струнах вдарив!
Наче вітер у негоду,
Загула невпинна пісня -
Пісня вільного народу.
Про славетнії події -
Ті події половецькі,
Про лицарськії походи -
Ті походи молодецькі!

Мов скажена хуртовина,
Мов страшні Перуна громи,
Так ревли-стогнали струни
І той спів гудця-сіроми!

Але ось вже затихає
Бренькіт дужий акордовий
І намісто його чути
Спів народний, колисковий.

То гудець співає тихо
Пісню тую, що співала
Мати синові своєму,
Як маленьким колисала.

Наче лагідна молитва,
Журно пісня та лунає.
Ось її акорд останній
В пітьмі ночі потопає...

Але спів цей ніжний, любий,
Ані перший, сильний, дужий,
Не вразив юнацьке серце,-
Він сидить німий, байдужий.

І схилилася стареча
Голова гудця на груди -
Там, де пустка замість серця,
Порятунку вже не буде!..

Але ні! Ще є надія
Тут, на грудях в сповиточку!..
І тремтячими руками
Роздирає він сорочку,

Із грудей своїх знімає
Той євшан, чарівне зілля,
І понюхать юнакові
Подає оте бадилля.

Що ж це враз з юнаком сталось?
Твар [3] поблідна у небоги,
Затремтів, очима блиснув
І зірвавсь на рівні ноги.

Рідний степ - широкий, вільний,
Пишнобарвний і квітчастий -
Раптом став перед очима,
З ним і батенько нещасний!..

Воля, воленька кохана!
Рідні шатра, рідні люди...
Все це разом промайнуло,
Стисло серце, сперло груди.

"Краще в ріднім краї милім
Полягти кістьми, сконати,
Ніж в землі чужій, ворожій
В славі й шані пробувати!" -

Так він скрикнув, і в дорогу
В нічку темну та пригожу
Подались вони обоє,
Обминаючи сторожу.

Байраками та ярами
Неутомно проходжали -
В рідний степ, у край веселий
Простували, поспішали.

* * *

Україно! Мамо люба!
Чи не те ж з тобою сталось?
Чи синів твоїх багато
На степах твоїх зосталось?

Чи вони ж не відцурались,
Не забули тебе, неньку,
Чи сховали жаль до тебе
І кохання у серденьку?

Марна річ! Були і в тебе
Кобзарі - гудці народні,
Що співали-віщували
Заповіти благородні,

А проте тієї сили,
Духу, що зрива на ноги,
В нас нема і манівцями
Ми блукаєм без дороги!..

Де ж того євшану взяти,
Того зілля-привороту,
Що на певний шлях направить,-
Шлях у край свій повороту?!

1899 р.

# data[].attributes.attachment_link.title
Євшан-зілля - Микола Вороний, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Читати повний текст "Євшан-зілля" (автор: Вороний Микола Кіндратович). Читати повністю електронну книгу Микола Вороний - Євшан-зілля онлайн в Бібліотеці української літератури УкрЛіб

# data[].attributes.attachment_link.title
Микола Вороний – Євшан зілля

# data[].attributes.headline
Тестові завдання

# data[].attributes.subject
Тестові завдання

# data[].attributes.body
Літературний диктант

за поемою М.Вороного «Євшан-зілля»

І варіант

1.    Яку другу назву має євшан-зілля:

а) сон-трава;

б) полин;

в) дурман-трава.

2.  Малий хлопчик, що жив у неволі, був улюбленим сином:

а) половецького хана;

б) печенізького хана;

в) скіфського хана.

3.  Хто з князів узяв малого хлопчину в полон під час походу:

а) Ярослав Мудрий;

б) Володимир Мономах;

в) Ігор Святославич.

4.  Чому через стільки років хан захотів розшукати свою дитину:

а) це був його єдиний син;

б) тяжко було доживати свій вік у самотності;

в) хотілося дізнатися, чи жива його дитина.

5.  Хто такий гудець:

а) ворожбит;

б) перекладач;

в) співець.

6.  Скільки днів і ночей довелося гудцю йти до Києва:

а) два;

б) три;

в) дев’ять.

7.  Якою була друга спроба гудця повернути до пам’яті ханського сина:

а) зворушливо розповів йому про рідного батька;

б) дав йому понюхати євшан-зілля;

в) заспівав йому рідних пісень.

8.  Як закінчується історія:

а) ханський син повернувся додому;

б) він зненавидів гудця, який розкрив йому таємницю;

в) він відмовився повернутися додому.

9.  Про що йдеться в останніх строфах поезії Вороного:

Де ж того євшану взяти,

Того зілля-привороту,

Що на певний шлях направить, -

Шлях у край свій повороту?!

а) про переживання автора за втрату своїми співвітчизниками історичної па –

м’яті;

б) про переживання автора за швидке зникнення євшан-зілля;

в) про хвилювання автора за земляків, що збилися з дороги до рідного дому.

10.    Яка головна думка поеми «Євшан-зілля»:

а) поет привертає увагу до зрадників Батьківщини;

б) де б ти не був – пам’ятай про свою рідну землю;

в) найдорожче для будь-якої людини – її рідна земля й воля в рідному краї.

11.  Який постійний епітет автор уживає зі словом вовк:

а) сірий;

б) чорний;

в) хижий.

12.  Що означає застаріле слово твар, яке автор уживає в поемі:

а) тварина;

б) товар;

в) обличчя.

# data[].attributes.headline
Вивчити напам’ять вірш Миколи Вороного "Блакитна Панна"

# data[].attributes.subject
Вивчити напам’ять вірш Миколи Вороного "Блакитна Панна"

# data[].attributes.body
Має крилами Весна
Запашна,
Лине вся в прозорих шатах,
У серпанках і блаватах…
Сяє усміхом примар
З-поза хмар,
Попелястих, пелехатих.

Ось вона вже крізь блакить
Майорить,
Довгожданна, нездоланна…
Ось вона — Блакитна Панна!..
Гори, гай, луги, поля —
Вся земля
Їй виспівує: «Осанна!»

А вона, як мрія сну
Чарівна,
Сяє вродою святою,
Неземною чистотою,
Сміючись на пелюстках,
На квітках
Променистою росою.

І уже в душі моїй
В сяйві мрій
В’ються хмелем арабески,
Миготять камеї, фрески,
Гомонять-бринять пісні
Голосні
І сплітаються в гротески.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Марина Світлова

# data[].attributes.attachment_link.title
"Блакитна панна" Микола Вороний

# data[].attributes.headline
08.04.2020р. Життєвий і творчий шлях письменника Оскара Уайльда.  (законспектувати). Прочитати "Передмову" до роману "Портрет Доріана Грея"

# data[].attributes.subject
08.04.2020р. Життєвий і творчий шлях письменника Оскара Уайльда.  (законспектувати). Прочитати "Передмову" до роману "Портрет Доріана Грея"

# data[].attributes.headline
15.04., 22.04.2020р. Прочитати Роман  Оскара  Уайльда  "Портрет Доріана Грея"

# data[].attributes.subject
15.04., 22.04.2020р. Прочитати Роман  Оскара  Уайльда  "Портрет Доріана Грея"

# data[].attributes.attachment_link.title
Портрет Доріана Ґрея (українською)

# data[].attributes.headline
Для перегляду

# data[].attributes.subject
Для перегляду

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Советское телевидение. ГОСТЕЛЕРАДИОФОНД России

# data[].attributes.attachment_link.title
Портрет Дориана Грея. 1 серия (1968)

# data[].attributes.body
Прийменник як частина мови.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Василівна

# data[].attributes.headline
 Опрацювати матеріал  у підручнику.  Виконати завдання.  

# data[].attributes.subject
 Опрацювати матеріал  у підручнику.  Виконати завдання.  

# data[].attributes.body
Виписати прийменники разом із словами, до яких вони належать.
У кожного з нас є три вірних помічники: свіже повітря, сонце і вода. Вони допомагають стати менш залежними від примх погоди, захищають від застуди та грипу. Процедури оздоровлення за допомогою повітря, сонця і води називають загартовуванням. До процедур загартовування належать повітряні і сонячні ванни, умивання та обливання холодною водою, ходіння босоніж тощо.

# data[].attributes.headline
Непохідні й похідні прийменники

# data[].attributes.subject
Непохідні й похідні прийменники

# data[].attributes.headline
09.04.2020р. Визначити, з яким відмінком іменника узгоджуються записані  дієслова. З,ясувати, з якими відмінками найчастіше вживаються прийменники. ЗРАЗОК: Наближатися до лісу (Р.в.)              Відпочивати …(….в.), купатися … (….в.), дивитися …(….в.), летіти …(….в.), сидіти …(….в.), пливти …(….в.), захворіти … (….в.), лікуватися …(….в.)

# data[].attributes.subject
09.04.2020р. Визначити, з яким відмінком іменника узгоджуються записані  дієслова. З,ясувати, з якими відмінками найчастіше вживаються прийменники. ЗРАЗОК: Наближатися до лісу (Р.в.)              Відпочивати …(….в.), купатися … (….в.), дивитися …(….в.), летіти …(….в.), сидіти …(….в.), пливти …(….в.), захворіти … (….в.), лікуватися …(….в.)

# data[].attributes.body
1. Прочитати новелу Л.Пономаренка "Гер переможений"
2. Записати в зошит і вивчити визначення новели,
Для  перегляду

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
34 телеканал

# data[].attributes.attachment_link.title
7 клас. Українська література. Любов Пономаренко: "Гер переможений"

# data[].attributes.headline
Домашнє завдання

# data[].attributes.subject
Домашнє завдання

# data[].attributes.body
Тестові завдання
1. Як звали полоненого німця?
А) Ганс;
Б) Фрідріх;
В) Гердер.
2. Яку роботу виконували німці?
А) копали траншеї;
Б) будували будинки;
В) ремонтували дороги.
3. Де відбувалися події, описані у творі?
А) у селі;
Б) у місті;
В) у ліісі.
4. Як виконували роботу полонені?
А) з неабиякою охотою;
Б) з любов'ю і розпачем;
В) з ненавистю.
5. Як ставилися жінки до полонених?
А) з люттю і ненавистю;
Б) з презирством;
В) з жалем.
6. Чим кидали діти по німцеві?
А) грудками і камінням;
Б) гнилою картоплею;
В) болотом.
7. Як ставився німець до дітей?
А) не звертав на них уваги;
Б) грав їм на гармошці;
В) погрожував їм кулаком.
8. Чим хизувався німець?
А) своїми нагородами;
Б) губною гармошкою;
В) фотографією дівчаток.
9. Що сталося з німцем під осінь?
А) він захворів;
Б) його звільнили;
В) його розстріляли.
10. Що було знайдено у стіні будинку?
А) золоті монети;
Б) годинник;
В) фотографію дівчаток.
11. Що ніби хотіли запитати дівчатка?
А) хто ви такі?
Б) як вас звати?
В) ви не знаєте, де наш тато?
12. Який жанр твору «Гер переможений»
А) новела;
Б) оповідання;
В) повість.

# data[].attributes.body
Прочитати поезію Олени Теліги "Радість"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ой, не знаю, що то за причина -
Переходжу обережно вулицю,
І весь час до мене радість тулиться,
Як безжурний вітрогон-xлопчина.

До міського руху ми не звикли,
А хлопчина рветься, як метелиця,
Ніби поле перед нами стелиться,
Ніби зникли авта й мотоцикли.

І сама я на ногах не встою,
Пролітаю між людьми похмурими,
Козачка вдаряю попід мурами -
Бо хлопчина не дає спокою!

# data[].attributes.attachment_link.title
Радість - Олена Теліга, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Ой, не знаю, що то за причина - Переходжу обережно вулицю, І весь час до мене радість тулиться, Як безжурний вітрогон-xлопчина. До міського руху ми не звикли, А хлопчина рветься, як метелиця, Ніби поле перед нами стелиться, Ніби зникли авта й мотоцикли.

# data[].attributes.body
1. Прочитати
Олександр Гаврош "Неймовірні пригоди Івана Сили"
2. Виконати тестові завдання
1.    Жанр твору:

А) легенда

Б) повість-казка

В) оповідання

Г) повість

2.    Край, звідки був родом здоровань:

А) Донеччина

Б) Черкащина

В) Закарпаття

Г) Київщина

3.    Вік головного героя:

А) близько тридцяти

Б) двадцять років

В) автором не вказано

Г) дев’ятнадцять

4.    Місто, куди приїхав Іван:

А) Київ

Б) Харків

В) Львів

Г) Одеса

5.    Попутник Сили:

А) Голий

Б) тітонька Явдошка

В) дядько Микульця

Г) Балакучий

6.    Хлібний виріб, який украв Міха Голий:

А) в’язка бубликів

Б) буханка чорного хліба

В) рогалик

Г) булка

7.    Адресу, де можна було влаштуватися на роботу, здорованеві дав …. .

А) власник атракціону

Б) Міха Голий

В) Велета

Г) Брякус

8.    Робота силача:

А) охоронник

Б) вантажник

В) артист цирку

Г) розважав на вулицях публіку

9.    Дерево, з яким автор порівнює силу парубійка:

А) дуб

Б) тополя

В) клен

Г) граб

10. Приз, який Іван виграв на атракціоні:

А) обід у кав’ярні

Б) двісті карбованців

В) повний капелюх грошей

Г) майбутня робота

11. Мамина страва, яку Сила часто згадував:

А) вареники

Б) борщ

В) запіканка

Г) галушки

12.Спортивний снаряд Івана Сили:

А) молот

Б) ядро

В) гирі

Г) штанга

# data[].attributes.attachment_link.title
Іван Сила — український художній фільм

# data[].attributes.headline
14.04.-16.04. 2020р.   Опрацювати теоретичний  матеріал за темою "Сполучник як частина мови"

# data[].attributes.subject
14.04.-16.04. 2020р.   Опрацювати теоретичний  матеріал за темою "Сполучник як частина мови"

# data[].attributes.body
Виконати вправи.
Спишіть прислів'я, вставляючи на місці крапок пропущені сполучники (скористайтесь довідкою). З'ясуйте функцію кожного з них. Поясніть вживання розділових знаків (дві букви у поле відповіді записувати через кому з пробілом)
1. Наука в ліс не веде, ... з лісу виводить.
2. ... добре жити, треба працю любити.
3. ... такий до роботи, ... до розмови.
4. В очі любить, ... за очі гудить.
5. М'яко стелить, ... твердо спати.
6. Не той урожай, ... в полі, а той, ... в коморі.

Довідка:

а - що,б - а,в - як,г - щоб,д - проте,е - якби,є - та.

Спишіть речення , підкресліть сполучники

1. Вже й місяць підбився височенько, вийшов з-за дерев у ярку та  став посеред неба
2. А в сторожці пахло сонцем, що цілий день угрівало долівку та стіни сухими теплими ящиками з-під насіння та деревієм
3. Насувалася ніч, але гомін на полях не стихав
4. День був ясний, сонячний, проте холодний.
5. Листя щодалі, то більше опадало

# data[].attributes.attachment_link.title
#10 Прийменник. Сполучник. Відеоурок з української мови 5 клас

# data[].attributes.headline
Виконати вправи<

# data[].attributes.body
Виконати вправи
Виписати сполучники і вказати, які смислові зв'язки вони виражають.

Дуб у Сковородинівці

Дивлюся в жовті очі звіробою, А серце дивний трепет огорта: Невже ми зараз сидимо з тобою Там, де колись сидів Скворода?

Невже ходив він по оцих стежинах Простий і мудрий, як оця земля? Співає пташка у кущах ожини І світ правічний співом звеселя.

Співає пташка, як йому співала, Хоча пройшло вже сотні довгих літ! Тієї липи вже давно не стало, Що берегла його останній слід...

Ба, навіть дуб, нащо вже сильний, дужий,— А й він усох... і — мертвий! — гине знов! Не можу я дивитися байдуже, Від вигляду його холоне кров.

Сухе гілля, від болю почорніле, Кричить безмовно світу: «Жити! Жить...» А ми такі безпомічні й невмілі. Дуб нас усіх благає: «Поможіть!..»

Ми мовчимо. Минає рік за роком. То ллють дощі, то стисне серця лід. Спиляють в дуба гілку — однобоко Тепер він скоса погляда на світ.
2. Списати , підкреслити сполучники
Вже й місяць підбився височенько, вийшов з-за дерев у ярку та й став посеред неба. 2) А в сторожці пахло сонцем, що цілий день угрівало долівку та стіни сухими теплими ящиками з-під насіння та деревієм. (Гр. Тютюнник) 3) Насувалася ніч, але гомін на полях не стухав. (Марко Вовчок) 4. День був ясний, сонячний, проте холодний. (Ю. Мушкетик) 5. Листя щодалі, то більше опадало. (Д. Міщенко)
Відео для перегляду

# data[].attributes.attachment_link.title
Правопис сполучників