# data[].attributes.body
לשמחתי אני מכירה את המאמר ומאמריו של יורם הרפז מלווים אותי בכל שנותיי בהוראה.
את עניין השיפוטיות אני מכירה ותמיד מנסה להשהות את התגובה שלי עם מתן תגובה חיובית. במיוחד בשיעורי ספרות ואקטואליה אני משהה את התגובה שלי. כמובן שלרוב אני חוטאת וחוזרת לסורי, העבודה היא בשינוי תפיסה, אבל תמיד שאני קצת משהה את אווירת הפינג פונג יוצאים דיונים מרתקים.
זכורה לי למשל סיטואציה אחת כאשר לימדתי את הר אדוני העלינו כל מיני ספקולציות למה הכומר התנהג איך שהוא התנהג, תלמיד ממש העלה סנריו של התקופה, ומה המלחמה כנראה עשתה לאנשים, ואולי הסופר לא מעביר ביקורת על הדת אלה מנסה להסביר שאנשים איבדו צלם אנוש כדי לשרוד.
היה פשוט מרתק לשמוע, כמובן שהדיון נהייה סוער ולא כולם הסכימו איתו אבל זה הדהים אותי איך החבורה הובילה את הדיון רק בגלל שהשהיתי את התגובה שלי, לא נתתי את התשובה הנכונה, ונתתי לו לזרום עם החשיבה שלו.

# data[].attributes.body
אכן הלמידה מרחוק ושיעורי הזום בפרט אפשרה לנו למידה שונה , אחרת וחדישה שלא הכרנו מקודם .
אישית התחברתי בעיקר לכל עניין "להמעיט בשיפוטים רעים" כלומר במקום שאגיד לתלמיד תשובתך לא נכונה אני יכולה להגיד אתה בכיוון הנכון , יפה חשבת , בוא ננסה ביחד להגיע לתשובה המדויקת .
כלומר יש וחשוב מאוד מאוד לתת במה לתלמידים , להקשיב להם ולשים את הפוקוס עליהם ולא על התוכן המועבר.

# data[].attributes.body
בחרתי להתייחס לעצה המזמינה אותנו להשהות את התגובה או התשובה לתלמידים.
גם שיעורי ספרות וגם שיעורי תאטרון הם שיעורים שביסודם הם דיאלוגים ומבוססים על מה שנאמר בכיתה או נעשה (במקרה של תרגילי התאטרון). השהות שאני לוקחת לעצמי או מתרגלת כיצד לקחת לעצמי יכולה ליצור שתי השלכות חיוביות:
1. הילדים שדיברו או עלו על הבמה מבינים שהתשובות שלי לא מוכנות מראש ושיש משקל אמיתי לדברים הנאמרים ברגע הנתון. אני מחייבת את עצמי להתבונן או להקשיב ולהוציא תגובה שניה או שלישית ולאו דווקא אינטואטיבית. החוויה עבורם היא, שחשבתי על המשוב ברצינות. כמו כן, נכון לפעמים להשהות אתהתשובה גם ביום. לומר לתלמיד או התלמידה שאני רוצה לחשוב על הדברים ולחזור עם תשובה. זה יחזק את ערכה של התגובה ויהווה עבורם מודל לחשיבה אמיתית וממושכת.
2. ההשפעה השניה היא על הכיתה כולה. אני חושבת שזו היתה התחושה החזקה שלי השבוע. הבנתי עד כמה אני בעלת תפקיד בכיתה ושדווקא בשל כך, במקום שאני אתן את התשובה או התגובה, שאר הכיתה תתעמת עם המחשבות שלה מבלי שאני 'פותרת' אותם מהתהליך הזה בתשובותיי.

# data[].attributes.headline
לילך זיימן כרמלי

# data[].attributes.subject
לילך זיימן כרמלי

# data[].attributes.body
לצערי , לא היו לי השבוע שיעורים פרונטליים בגלל החג, אבל אני ממשיכה לתגבר את תלמידי שכבת יב' בזום לקראת הבגרות , השבוע עשינו חזרה על הרומן :"בעל זבוב" ויישמתי בהנאה שניים מהרעיונות שעלו במאמר בסעיף 9, הראשון : "קנו ובנו", ביקשתי מהתלמידים כשדיברנו על משמעות המרחב רעיונות למרחב מודרני. דוגמאות מהחיים המודרנים  למרחב דומה למרחב המדובר ב"בעל זבוב" אחד התלמידים מיד העלה את התוכנית "השרדות", משם "בנינו" מארג שלם של השוואה בין סיטואיציה שהיתה בפרק ששודר השבוע שבו מאחת הדמויות יצא רוע ואכזריות (שהיה לה ביטוי בכל תוכניות הארוח והרשתות החברתיות), כלפי מישהו מהשבט המתחרה, ביקשתי מהתלמידים "לעבות" את ההשוואה ולמצוא את הדומה והשונה, והם קיבלו משו"ב על ההשוואה, אני חושבת שהמשו"ב וההשוואה עזרו להם מאוד להפנים ולהעמיק את ההבנה של רציונל של הרוע שיכול להתפרץ כשאין מסגרת ואין חוקים כפי שאנחנו מנסים להעביר דרך היצירה:"בעל זבוב".
הרעיון השני בו עשיתי שימוש הוא הרעיון בו מציע
ים למורה "להיות דיאלוגיים" , הבקיאות שהפגנתי בתוכנית הריאלטי, העובדה שידעתי לחזק או לעצור רעיונות שהעלו ודברתי איתם בשפה שלהם על תוכנית שהם מכירים "מהעולם שלהם" חיזקה את הדיון ויצרה אצל התלמידים תחושה כפולה , גם שאני "מבינה את השפה" וגם את הרעיון שאפשר להדגים ולראות דמיון בין יצירה שפורסמה ב-1954 לבין תוכנית ריאלטי ששודרה ערב קודם .... WIN WIN.

# data[].attributes.headline
משוב - ענבל יודייקין

# data[].attributes.subject
משוב - ענבל יודייקין

# data[].attributes.body
אתייחס לנושא המשוב והרפלקציה דרך כובע המחנכת. כיום אני מחנכת כיתת נחשון, כחלק מהלמידה בתוכנית זו, היא למידה כיצד נכון להעביר ולקבל משוב. לאחר כל פעילות שהתלמידים מעבירים אנו יושבים למשוב. לפעמים זה משוב אישי איתי ולפעמים זה משוב כיתתי. כך למשל בשישי האחרון שתי תלמידיות העבירו שיעור על יוגה אשר כלל פן תאורטי ופן מעשי. בסיום השיעור הלכנו לשוחח על איך היה לנן ולהעביר משוב על מנת שתוכלה לשפר או לשמר ביוזמות אחרות. אני מאמינה שמישוב אוהד עוזר לתלמידי להתפתח.

# data[].attributes.headline
חגית דויטש: מטלה 10- משוב 

# data[].attributes.subject
חגית דויטש: מטלה 10- משוב 

# data[].attributes.body
בעיני חשוב מאוד לאפשר לתלמיד חשיבה, לחזק אותו גם על תשובות פחות מדוייקות, למצוא נקודות אור בנאמר ודרכן להוביל אותו לפיתוח הנושא לכיוון בו אני חפצה בשיעור. התהליך צריך להיות מלווה בחיזוקים חיוביים והמשוב צריך לעודד גם חשיבה יצירתית ולא רק "לשפוך" את החומר הנלמד. אני מאוד משתדלת בכיתה להמנע מהמילה "לא נכון" אלא לבחון יחד עם התלמיד את הכיוון שהציג, גם אם שגוי, ולסייע לו בתהליך, דרך שאלות מנחות ושיתוף תלמידים נוספים בדיון, להגיע לתשובה המתבקשת.

# data[].attributes.headline
"קנה ובנה"- אורלי שווקי.

# data[].attributes.subject
"קנה ובנה"- אורלי שווקי.

# data[].attributes.body
לאחר קריאת המחזה אנטיגונה וכפתיחה לדיון אודות הרעיונות/ ערכים/ דילמות/ מסרים המובעים במחזה,הכנתי לוח פדלט המחולק לכותרות לפי הנושאים שציינתי קודם ובו "פיזרתי" מספר אמירות/ היגדים הבאים לידי ביטוי במחזה. למשל-
צו האלים מול צו המלך/ אהבת אח לעומת אהבה לבן זוג/ אהבה ככוח המניע את העולם ועוד כמה.
ביקשתי מהתלמידים להיכנס ללוח וכל אחד יוסיף ערך/ תכונה/ מסר/ דילמה שלדעתו עולה במחזה וידגים.
כאשר התמלא הלוח בחנו ביחד את "התוצרים", תיקנו ניסוחים וחידדנו יחד אמירות שנכתבו. אני חושבת שהתלמידים למדו ונהנו להביא משלהם וגם ללמוד מאחרים. ביחד בנינו תמונה שלימה.

# data[].attributes.headline
מייסון מעדי 

# data[].attributes.subject
מייסון מעדי 

# data[].attributes.body
במסגרת הלמידה מרחוק קיימתי שיעור דרך אפליקציית google meet וזו הייתה חוויה שממנה למדתי הרבה הצלחתי לראות את התלמידים וזה מאוד שמח אותי אבל רובם לא הגיבו ולא ענו על השאלות אבל אני לא התייאשתי וניסיתי כמה פעמים להגיע אליהם בסוף הבנתי שהמטרה היא לתת את האמפתיה הנכונה ולראות את התלמידים ולהגיע לרגשות שלהם ולא רק להריץ את החומר

# data[].attributes.body
אתייחס בעיקר לעניין של השיפוטים החיוביים והרעים, לדעתי מאוד חשוב לאזן כי אני גם מרגישה את זה בשיעורים כשאני נותן חיזוקים טובים יותר מדי מרגישה שהתלמידים תופסים בטחון ולאט לאט הם מאבדים שליטה כי הם חושבים שזהו הם כבר הבינו את החומר, וכך גם לגבי הערות שליליות זה מדכא את התלמיד וגורם להם לא לנסות לענות עוד. לכן חשוב לשלב ולאזן ואני משתדלת לעשות את זה עם התלמידים שלי שהם בעיקר תלמידים מכיתות חלשות.

# data[].attributes.headline
משוב לתלמיד. מגישה איריס פלאום

# data[].attributes.subject
משוב לתלמיד. מגישה איריס פלאום

# data[].attributes.body
בחרתי מתוך הנחיות למשוב מקדם למידה את סעיף ה"א היו אמפתיים. בשבוע שעבר עם חזרתנו להוראה בכתות (למידה מקרוב) אחד התלמידים (שמאוד מתקשה ברבי מלל - מאוד אנטליגנטי, אך מתקשה בהמשגה ובזקוק התשובה) ענה על שאלה ששאלתי בכתה. התשובה היתה "ליד". הוא חזר בבית על החומר (אבל לא ממש לעומק, הוא עצמו העיד על כך), לכן שאלתי אותו שאלות מנחות ואפשרתי (בהסכמתו) לעוד תלמידים לפתח את הנושא, כאשר הייתי עסוקה בהקשבה והערותי היו רק לצורכי המשגה. כאשר משפטים מסוימים (עיקריים) רשמתי על הלוח ולידם את המושגים הנדרשים - ההוספה שלי היתה רק המשגה. היה לי מאוד קשה רק להקשיב (כי באופן אנסטנקטיבי הנטייה היא לתת את התשובה או לזקק אותה) ולתת הערות קטנות בלבד של המשגה. אני מנסה ללמד את עצמי "לתחקר" בצורה שתוביל את התלמיד בלי לתת לו את התשובה. זה תהליך שאני מעבירה את עצמי.

# data[].attributes.body
אני ממש חווה, גם בשיעורים וגם בבית עם הילדים שמתן ציון על אמירה חוסמת את המשך הדיבור עליה. הרבה פעמים שאני מתאפקת מקריאת התלהבות על אמירה מתפתח דיון יותר עמוק. (ובכל זאת לפרגן על מחשבה יפה..)
וכן מאוד הסכמתי עם ההוראה להבהיר מושגים עמומים. הרבה פעמים תלמידים משתמשים במושגים שלא לגמרי בוררים להם וזה חבר כי נראה לנו שהם הבינו והם כאילו "מספקים" לנו תשובות אבל הם לא הבינו והבנה של המושגים הכרחית כדי שיבינו מה המסר בסיפור ועל מה מדובר..

# data[].attributes.body
אני מורה לספרות בתיכון,מלמדת בדרך כלל בכיתות "המאתגרות" יותר ומנסה מאוד ליישם את הכתוב בסעיף 9 בעבודתי.
מתחברת מאוד ל"להמעיט בשיפוטים רעים" גם פרונטאלית בכיתה וגם בזום.אני לא אומרת לתלמיד שהוא לא ענה נכון על תשובה, כלומר שופטת אותו-אלא תמיד מוצאת זווית מחשבה אחרת:"זה יפה מה שאמרת,תחשוב גם על.." וכך הילד מקבל גם חיזוק וגם ממשיך לחשוב על התשובה שלו. אני לא ממעיטה בשיפוטים טובים, אני חושבת שתלמידים צריכים להרגיש ולדעת שהם ענו נכון על שאלה או יודעים את החומר..לא צריך לפחד לחזק תלמיד ולפרגן לו.
כמו כן, אני תמיד אומרת שאין תשובה אחת נכונה, כל עוד הם יכולים לנתח לפרט ולהדגים,אני מקבלת את התשובה ומנסה "לפתוח" להם את הראש ולתת משימות כמה שיותר יצירתיות ולא בתבנית הרגילה.

# data[].attributes.headline
מטלה 10 מאת שלי כהן בנושא המשוב:   במסגרת עבודתי כמורה לחינוך מיוחד, לאחרונה בתקופת הלימודים המקוונים , אחת התובנות שלי מהחוויה הזו היא שבהחלט קל לי יותר להיות פתוחה לתשובות מקוריות שלהם, כמו במאמר , בחלק מס. 9, יש לנסות לא להיות שיפוטיים ל"טוב" ול"רע" ואף לתת להם התייחסות ומקום גם לתשובות מקוריות שלהם ולא בהכרח ה"תשובה הנכונה". בחינוך המיוחד, קל וחומר - יש לתת להם חיזוקים חיוביים וניתן בהחלט לעשות זאת דרך הקשבה וקבלת תשובותיהם המקוריות גם אם הן לא עונות בדיוק על הנושא או אפילו אם התשובה לא בדיוק נכונה. אני מאוד משתדלת לעשות זאת בכל השעורים שלי איתם, התלמידים מרגישים שהם ניסו לענות ולא "כיבו" אותם, נהפוך הוא, נתתי להם הזדמנות לדבר, להתייחס, להראות פעילות ותפקוד בשעור. באופן אישי, זה מעורר גם אותם וגם אותי, שומר אותנו ערניים , פעילים וחווים את חווית הלמידה בצורה חיובית ומהנה.

# data[].attributes.subject
מטלה 10 מאת שלי כהן בנושא המשוב:   במסגרת עבודתי כמורה לחינוך מיוחד, לאחרונה בתקופת הלימודים המקוונים , אחת התובנות שלי מהחוויה הזו היא שבהחלט קל לי יותר להיות פתוחה לתשובות מקוריות שלהם, כמו במאמר , בחלק מס. 9, יש לנסות לא להיות שיפוטיים ל"טוב" ול"רע" ואף לתת להם התייחסות ומקום גם לתשובות מקוריות שלהם ולא בהכרח ה"תשובה הנכונה". בחינוך המיוחד, קל וחומר - יש לתת להם חיזוקים חיוביים וניתן בהחלט לעשות זאת דרך הקשבה וקבלת תשובותיהם המקוריות גם אם הן לא עונות בדיוק על הנושא או אפילו אם התשובה לא בדיוק נכונה. אני מאוד משתדלת לעשות זאת בכל השעורים שלי איתם, התלמידים מרגישים שהם ניסו לענות ולא "כיבו" אותם, נהפוך הוא, נתתי להם הזדמנות לדבר, להתייחס, להראות פעילות ותפקוד בשעור. באופן אישי, זה מעורר גם אותם וגם אותי, שומר אותנו ערניים , פעילים וחווים את חווית הלמידה בצורה חיובית ומהנה.

# data[].attributes.headline
אנתיסאר חלבי                      אחת החוויות שברצוני לציין אותה בפורום זה היא החוויה בהוראה מרחוק , שבה הניסיון והאינטראקציה עם התלמידים שונה מזו שבלמידה הרגילה , כך שדרך זום למשל על מנת לעודד תגובה מתלמידים או תשובה כלשהי לשאלות שלי בחרתי בעקרון " חגגו ביצועי הבנה" , כי ראיתי ששיטה זו ,שבה אני חוגגת את הבנת התלמידים לנושא הנלמד מעודדת יותר ויותר תלמידים להיות פעילים בשיעור. לדעתי שרעיון " קנו ובנו" הוא רעיון מנצח , כי באמצעות עקרון זה התלמידים יצאו נשכרים יותר , והמסר של המורה ייקלט אחרת ובצורה יותר מוצלחת , כי כאן אנו בונים רעיונות על תשובות שמקבלים מהתלמיד דבר שמעשיר את עולמו של התלמיד דרך המשוב ,מפני שלא פוסלים את התשובה שלו , אלא מוסיפים לה מידע שהוא יותר רלוונטי , וכך אנחנו יכולים להחזיר אותה לתלמידים בצורת שאלה מאתגרת . התובנה העיקרית שלי לאחר קריאת מאמר זה היא שאם אנו מאמצים דרך עבודתנו את העקרונות ,שהוזכרו בעניין המשוב , נוכל להוביל למידה מיטבית שאליה אנו שואפים . אני איישם זאת בהזדמנות הקרובה עם תלמידיי.  

# data[].attributes.subject
אנתיסאר חלבי                      אחת החוויות שברצוני לציין אותה בפורום זה היא החוויה בהוראה מרחוק , שבה הניסיון והאינטראקציה עם התלמידים שונה מזו שבלמידה הרגילה , כך שדרך זום למשל על מנת לעודד תגובה מתלמידים או תשובה כלשהי לשאלות שלי בחרתי בעקרון " חגגו ביצועי הבנה" , כי ראיתי ששיטה זו ,שבה אני חוגגת את הבנת התלמידים לנושא הנלמד מעודדת יותר ויותר תלמידים להיות פעילים בשיעור. לדעתי שרעיון " קנו ובנו" הוא רעיון מנצח , כי באמצעות עקרון זה התלמידים יצאו נשכרים יותר , והמסר של המורה ייקלט אחרת ובצורה יותר מוצלחת , כי כאן אנו בונים רעיונות על תשובות שמקבלים מהתלמיד דבר שמעשיר את עולמו של התלמיד דרך המשוב ,מפני שלא פוסלים את התשובה שלו , אלא מוסיפים לה מידע שהוא יותר רלוונטי , וכך אנחנו יכולים להחזיר אותה לתלמידים בצורת שאלה מאתגרת . התובנה העיקרית שלי לאחר קריאת מאמר זה היא שאם אנו מאמצים דרך עבודתנו את העקרונות ,שהוזכרו בעניין המשוב , נוכל להוביל למידה מיטבית שאליה אנו שואפים . אני איישם זאת בהזדמנות הקרובה עם תלמידיי.  

# data[].attributes.body
אני מחנכת כיתת נחשון בתיכון, כיתה שבה ההוראה והלמידה מתבססות על פרויקטי חקר  של התלמידים, על הוראת עמיתים והרבה על משוב ורפלקציה.
המאמר של בוזו-שוורץ והרפז לא חידש לי הרבה מבחינה מתודית, אבל כן חידד וארגן נקודות חשובות.
אין ספק שהלמידה בזום בתקופה זו מאתגרת מאוד, ושונה לעין שיעור מהלמידה בכיתה. בכיתת החינוך שלי, שרובה מורכבת מתלמידי נחשון, יש השתתפות פעילה בשיעורים המקוונים ויש הזדמנויות רבות ליישם את ההנחיות למשוב מקדם למידה.
השיח בשיעורים אלה הוא ע"פ רוב מעמיק ואני מעודדת רעיונות חדשים ותשובות מעניינות "מחוץ לקופסא" בגבולות הרלוונטיות לטקסט. אני משתדלת לא לכפות פרשנות אחת ליצירה מסוימת, אותה הבאתי מהבית, ובהחלט מוצאת את עצמי לא מעט "קונה" רעיונות מתלמידים ואף משלבת אותם בהמשך בהוראה.
אך אני חייבת להודות שלצערי אני לא לגמרי חפה ממשוב שעלול להיתפס כמשוב "רע" אם בעיניי הוא מתרחק מהמשמעות העיקרית והערכית של הטקסט.
אתן דוגמא: כשלמדנו ת הסיפור "יגון" היו תלמידים שטענו שיונה נושא באחריות מסוימת על כשלון התקשורת עם בני שיחו, מכיוון שלא הכיר את הקודים החברתיים בעיר ו"העיק" על אנשים זרים בבעיות שלו. (אני קצת מפשטת את הרעיון). במקרה הזה היה לי חשוב "להעמיד אותם במקומם" ולהחזיר אותם למשמעות המקורית של הסיפור - הביקורת על האטימות של בני האדם והניכור החברתי. היה לי חשוב לעורר אצלם את היכולת לחוש אמפטיה לחלש בסיפור, גם אם זה בא על חשבון מתן הלגיטימציה לחשיבה אחרת ומקורית מצידם.
מקווה שהצלחתי להסביר את דבריי.,

# data[].attributes.headline
שושי שמואלהשבוע 

# data[].attributes.body
שושי שמואל
השבוע ערכתי שיעור בזום לפני יום הזיכרון על הסיפור של אתגר קרת/ הצפירה.
רציתי לומר מספר דברים על הלמידה בזום;

הלמידה הייתה לא רצופה בגלל הפרעות מהבתים שלהם וגם מהבית שלי....
הרגשתי כאילו התלמידים נכנסים אלי הבייתה ואני נכנסת לביתם....דבר ש לא פשוט.
תלמידים בקיאים בטכנולוגיה הזו יותר מהמורים ולכן הן מרשים לעצמם לצייר על הלוח הכתוב. להעלות תמונות
ועוד...דבר המקשה עלינו המורים.

מה שהיה לי יותר חשוב זה לא התוכן הלימודי אלה לדבר יותר על הרגשות שהם חווים במיוחד עכשיו. השאלות שנתתי כמשימה לאחר למידת הסיפור היה בעיקר בהתייחס לרגשות שלהם.
מה שלקחתי מההרצאה והתחלתי ליישם זה השהייה. לא ישר לסמן מה לא בסדר
אלה להתחיל במשוב חיובי על מה שעשוואחר כך לבדוק מה חסר.
תלמידים רבים שיתפו את תחושותיהם
וקיבלו משוב חיובי על כך.

# data[].attributes.body
אני מתייחסת לשני חלקים בסעיף 9 של המאמר: היו אמפתיים והשהו תגובה. שני החלקים הללו מתייחסים לחובה שלנו כמורים לסוף דעתו של התלמיד. לנסות לדייק בהבנה של הרעיון אשר הוא ניסה לנסח. גם אם בשמיעה ראשונה אנחנו לא מסכימים איתו בהכרח, או לא מבינים עד הסוף מה הוא מנסה להגיד עליינו לסייע לו לדייק את עצמו. לא למהר לשלול, לנסות לגרום לו להרחיב את ההסבר על הרעיון. כיצד הגיע לתשובה שלו?
במהלך שיעור זום על הסיפור הקצר "חלום בדמי כבוד" אחד מהתלמידים שלי אמר משהו אשר לכאורה לא היה כל קשר בינו לבין הביקורת והמסר העולים מהיצירה. שיח נוסף עם התלמיד הוביל אותו לאמירה הברורה כי אנחנו נוטים להתנשא תרבותית על זולתנו. זאת הרי בסופו של דב ראחת מהביקורות החשובות העולות מהיצירה והוא הבין זאת עוד לפני שהספקנו לשוחח על כך במהלך ניתוח היצירה.

# data[].attributes.headline
המשוב בעידן הזום/ לירון אברמוביץ

# data[].attributes.subject
המשוב בעידן הזום/ לירון אברמוביץ

# data[].attributes.body
אין ספק כי שיעורי הזום מאפשרים לנו למידה שונה, חדשה ומאתגרת. ישנם יתרונות רבים ללמידה מסוג זה, בחרתי לקחת את העצה- השהו תגובה. אם בכיתה לרוב אני עונה במהירות לתלמידים, בשיעור האחרון בחרתי להשתיק את כל התלמידים ואפשרתי להם לשאול שאלות בצ'אט. כאשר הם כתבו שאלות במהלך השיעור, על רובן הם ענו בעצמם או שחבריהם לכיתה עזרו להם לענות. נראה כי חלק מהתלמידים שואלים שאלות שלחלקן הם יכולים לענות בעצמם. זהו טיפה מעולה שאשתמש בו גם כשנחזור ללמידה בכיתות.

# data[].attributes.headline
אלה קלמי- המשוב

# data[].attributes.subject
אלה קלמי- המשוב

# data[].attributes.body
היום ערכתי שיעור בzoom ואני ניסיתי ליישם את עקרון השהיית התגובה שלעיתים חזק ממני. ם פעם, מיד הייתי עונה על התשובה כאשר ראיתי שהם לא מגיבים- ובזום הם לא אוהבים להגיב כלל. היום ממש נתתי דגש על כך. לפעמים גם לא לענות על התשובה זה הרבה יותר מלמד ומסקרן מאשר כן לענות או לענות בסוף השיעור.. המטרה היא לתת את האמפתיה הנכונה ולראות את התלמיד ולא רק לרצות להריץ את החומר.

# data[].attributes.headline
המשוב והאפלקציה חלק א' - רתם אגוזי לודן

# data[].attributes.subject
המשוב והאפלקציה חלק א' - רתם אגוזי לודן

# data[].attributes.body
העצה במאמר שחשבתי שכדאי להשתמש בה היא: "קנו ובנו" – לקחת רעיון שהתלמיד.ות מעלים.ות ולהשתמש בהם כתשתית להעמקת הדיון.

היום, ניסיתי ליישם את העצה הזו. דיברנו על שירה של רחל המשוררת "פגישה חצי פגישה". דיברנו על המוטיב החוזרת לאורך השיר – מוטיב המים. שאלתי – למה דווקא בשיר האהבה הזה חוזר שוב ושוב מוטיב המים? התלמידים.ות ענו תשובות מקסימיות, אך מאד שטחיות, כדוגמת: "כי מים זה אין-סופי", "כי מים הם חזקים", "כי מים הם דינאמיים". אלו תשובות יפות, אך צריך להסביר כל אמירה כזו. לכן, בכל פעם לאחר שתלמיד.ה נתן רעיון, שאלתי את כולם.ן: "במה האין-סופיות של המים מתבטאת בשיר?", "מי בשיר הזה חזק כמו המים?", "כיצד דינאמיות קשורה למה שהתרחש בשיר?" וכו'. השאלות שלי בעקבות התשובות שלהם.ן גרמו לחשיבה חוזרת על השיר כמכלול ולכך שהשיח על השיר יהיה יותר עמוק.

# data[].attributes.headline
גבריאלה רגב/ משוב חלק א

# data[].attributes.subject
גבריאלה רגב/ משוב חלק א

# data[].attributes.body
היות ואנו נמצאים במצב בו הלמידה בתקופה זו שונה ואחרת ממה שהיינו רגילים קודם- כיתה לוח תלמידים. עכשיו או נמצאים מול מחשב מסך, חשופים ומנסים להתמודד עם טכנולוגיות שונות שרכשנו בהשתלמויות שונות. השיעורים האחרונים שקיימתי בzoom לימדו אותי להסתכל אחרת על משוב. התגובה של התלמידים הייתה מיידת ןישירה- כולם רואים את הפנים של כולם שומעים את מה שהם אומרים ולא צריכים לסובב את הראש. בעצם כולם קשובים. אני כמורה יזמתי את הנושא הנלמד - "השיר רק על עצמי"/ רחל הצגתי את השיר ויזמתי באמצעות שאלות את תגובתם של התלמידים. הם הקשיבו והיו צריכים להיות קשובים ולקבל דעות ולהגיב אני כל פעם חיזקתי את התלמידם על ידי אמירה חיובית או שאלה שעלתה עוד שאלות שעוררו דיון. (דפוס הי"ממ).
ניתן היה לראות שבתכנים של המושב השתמשתי גם במשוב גלוי- אמירה מענה מידי על מבדק. וגם השתמשתי בסמוי- כי התלמידים ראו את תגובתי והתייחסו
לזה.
החשוב ששאלתי בסוף מה הם למדו, מה לקחו מהשיעור.

# data[].attributes.headline
דיבור בציבור / משימת משוב ליאור קובץ

# data[].attributes.subject
דיבור בציבור / משימת משוב ליאור קובץ

# data[].attributes.body
במסגרת הלמידה מרחוק אותה ערכתי השבוע קיימתי שיעור דרך אפליקציית ZOOM. הייתה זו מבחינתי חוויית הוראה שונה – מהר מאוד הבנתי שמוקד השיעור הוא לא התוכן והחומר הלימודי אלא התלמידים עצמם. במובן זה, קריאת המאמר של מאיה בוזו שוורץ ויורם הרפז והעצות שבו מקבלות משמעות קונטקסטואלית רחבה. דגש מרכזי בשיעור ניתן לאמפתיה ולהשהיית התגובה - עיקר הצורך לתפיסתי היה לשמוע את התלמידים, לאפשר להם לפתח את רעיונותיהם ובכך לשים את הזרקור על הצרכים שלהם ופחות על התוכן הלימודי. תובנה משמעותית שלקחתי לעצמי מהשיעור שכדאי לקיים שיעור בZOOM  עם כמות משתתפים קטנה יותר (עד 10 משתתפים) ובכך לאפשר ביטוי מלא לכלל התלמידים המשתתפים.