# data[].attributes.headline
Діти вчаться тому, чому їх вчать ...

# data[].attributes.subject
Діти вчаться тому, чому їх вчать ...

# data[].attributes.body
Якщо діти живуть з критикою, вони вчаться критикувати.

Якщо діти живуть у злі, вони вчаться озлобленості.

Якщо діти живуть зі страхом, вони вчаться боятися.

Якщо діти живуть у жалості, вони вчаться жаліти себе.

Якщо діти живуть з насмішкою, вони вчаться бути нерішучими.

Якщо діти живуть із заздрістю, вони вчаться розчаруванню.

Якщо діти живуть із соромом, вони вчяться відчувати себе винними.

Якщо діти живуть із заохоченням, вони вчаться довіряти.

Якщо діти живуть із похвалою, вони вчаться вдячності.

Якщо діти живуть із вдячністю, вони вчаться любити.

Якщо діти живуть із розумінням, вони вчаться впевненості.

Якщо дітей вчать ділитися, вони вчаться бути щедрими.

Якщо діти живуть у чесності, вони вчаться бути справедливими.

Якщо діти живуть у роботі та ввічливості, вони вчаться поважати.

Якщо діти живуть у безпеці, вони вчаться вірити в себе і довіряти тим, хто поряд з ними.
Якщо діти живуть у дружбі, вони вчаться розуміти що світ прекрасний.

Дороті Лоу Нотл

# data[].attributes.headline
Нумо, познайомимось!

# data[].attributes.subject
Нумо, познайомимось!

# data[].attributes.body
Ми часто бачимо один одного, щоразу вітаємось, зустрічаємось поглядами, фактично - ми одна велика родина! Проте, більшість з нас не дуже знайомі і ніколи тісно не спілкувалися. Тож давайте познайомимось!

Для виконання завдання перейдіть за ЦИМ ПОСИЛАННЯМ.

Ваше завдання - справа на лінії натиснути на значок "закріплена нотатка" (у вигляді папірця) та додати власний допис (своє ім'я, ім'я Вашої дитини та групу, яку відвідує Ваш малюк)

# data[].attributes.headline
Практична робота "Силует дитини"

# data[].attributes.subject
Практична робота "Силует дитини"

# data[].attributes.body
Візьміть, будь ласка, серветку. Шляхом обривання спробуйте створити силует дитини.

Якщо у Вас є можливість, будь ласка, сфотографуйте той силует, що у Вас вийшов, та завантажте фото СЮДИ.

Як кожен виріб, який у Вас утворився в результаті практичної роботи, різний, так кожна людина, дитина неповторна.

# data[].attributes.headline
Поговоримо про темперамент

# data[].attributes.subject
Поговоримо про темперамент

# data[].attributes.body
Кожна людина з’являється на світ як дещо нове, яке ще ніколи не існувало до цих пір. Кожна людина по-своєму бачить, чує, відчуває,  думає,  має  індивідуальні   можливості, свої риси характеру, та тип темпераменту.

Що ж таке темперамент?

Темперамент - це індивідуальні особливості

людини, що визначають динаміку перебігу її

психічних  процесів та поведінки. Під динамікою

розуміють  темп,  ритм, тривалість, інтенсивність

психічних процесів, зокрема емоційних,  а також

деякі зовнішні особливості   поведінки людини: рухливість, активність, швидкість або сповільненість реакцій.

Темперамент - це те, з чим людина народжується, і те, що протягом життя в основі своїй не змінюється. Темперамент проявляється в дії, поведінці, вчинках людини  й має зовнішнє вираження.

Існує чотири типи темпераменту: сангвініки, флегматики, холерик,  меланхолік.

Сангвінік - сильний, врівноважений, рухливий тип. Це люди швидкі, легко пристосовуються до мінливих умов життя. Його характеризує високий опір труднощам життя.

Флегматик - сильний, врівноважений, інертний тип. Будучи, з точки зору рухливості,  протилежністю  сангвініку, флегматик  реагує  спокійно та повільно,  не схильний   до   змін    свого   оточення,    добре    опирається  сильним   та   тривалим подразненням.

Холерик -  сильний,  неврівноважений тип  із  перевагою збудження і відрізняється великою життєвою  енергією,  але  йому  не  вистачає самовладання; він запальний та нестриманий.

Меланхолік - слабкий тип. Вони часто пасивні, загальмовані.
Слід пам’ятати, що поділ людей за типом темпераменту дуже умовний. Існують перехідні, змішані, проміжні типи темпераменту. «Чисті» темпераменти трапляються відносно рідко.

# data[].attributes.headline
Визначаємо температмент дитини

# data[].attributes.subject
Визначаємо температмент дитини

# data[].attributes.body
Пропонуємо Вам визначити тип темпераменту Вашої дитини.

Тестування знаходить ТУТ

# data[].attributes.headline
Рекомендації практичного психолога

# data[].attributes.subject
Рекомендації практичного психолога

# data[].attributes.body
На що потрібно звернути увагу батькам сангвініків?

Діти-сангвініки намагаються займатися тільки легкою, приємною і цікавою для них діяльністю й  уникати   складного, неприємного, нецікавого. Тому  необхідно з раннього  віку   виробляти   у   них   стійкий  інтерес,  терпіння,  цілеспрямованість,  звичку сумлінно виконувати і завжди завершувати розпочату справу.

Які поради можна дати батькам холерика?

Холерика  важливо  виховувати  добрим,  співчутливим, турботливим, оскільки цей тип уже схильний до агресивності. Холерика потрібно вчити ввічливості,  вмінню стримувати емоції, використовувати  цікаві  для  дитини  види   діяльності,  поступово   формувати   посидючість,   наполегливість,   ретельність   і   точність у виконанні завдань.

Які вимоги можна поставити перед батьками флегматиків?

Щоб дитина  виросла  ініціативною, дорослі  мають  вітати  кожен  вияв  її самостійності, непомітно допомагати  у складних  справах,  не  дратуватися  повільними темпами дитини. З флегматиками корисно грати  в  нетривалі за часом ігри, в  яких

необхідна швидкість і точність рухів, кмітливість. Флегматики болісно сприймають несправедливість, зазіхання на їхні права.

Як виховувати меланхоліків?

Головна особливість цих дітей - лякливість, нерішучість, бачення подій у темних тонах. Дорослі  повинні  виявляти  співчуття і  повне  розуміння  почуттів  дитини. Меланхоліків  швидко  втомлює  будь-яка  діяльність,  навіть легка і приємна.   Їх потрібно  змалку  навчити  планувати  свою діяльність,   розумно  розподіляти  час.

Сім’я - особлива атмосфера, куди дитина несе свою радість і горе, роздуми  і сумніви. Тому батькам слід задуматись над тим, чи справна їхня «машина сімейного виховання».

# data[].attributes.headline
Мозковий штурм "Який вплив на дитину має сім'я?"

# data[].attributes.subject
Мозковий штурм "Який вплив на дитину має сім'я?"

# data[].attributes.body
Ще в дошкільному віці діти починають усвідомлювати, що можна робити, а що не можна, що добре, а що погано. Дитина щаслива тільки тоді, коли вона вірить.

Неслухняність, зухвальство, грубість –  усе  це  виникає  в  дитячій  поведінці саме в ті моменти, коли ламається віра в найдорожчих людей - батьків. Батьки часто дивуються, чому діти не схожі на них. Адже кажуть, що «яблуко від яблуньки далеко не котиться».

Завдання для Вас, шановні батьки, полягає в наступному - перейдіть, будь ласка, за ЦИМ ПОСИЛАННЯМ та вкажіть, який, на Вашу думку, вплив на дитину має сім'я. Відповідей може бути багато, та бажано формулювати її коротко (до 20 символів).

# data[].attributes.headline
Гра "Склади прислів'я"

# data[].attributes.subject
Гра "Склади прислів'я"

# data[].attributes.body
Перейдіть за ЦИМ ПОСИЛАННЯМ та пограйте в гру.

Діти багато чого наслідують від батьків, але вони інші, бо живуть в інших умовах. Більше того, в одній сім’ї діти тих самих батьків також ростуть різними. Виходить, що життєві зв’язки, про які йдеться у наведених прислів’ях, не такі вже прості й прямолінійні.

Помиляються ті батьки, котрі постійно в приклад своїм дітям ставлять їхніх ровесників  (гарно поводиться, гарно малює...).   Це   озлоблює  малюка.  Краще проявити впевненість: «-Я вірю, що завтра в тебе вийде краще!». Така  довіра, як  правило, підтягує дитину, сприяє самовихованню, самовдосконаленню. Відверті,   довірливі стосунки між батьками й дітьми роблять мікроклімат сім’ї здоровим.

# data[].attributes.headline
Розігрування проблемних ситуацій

# data[].attributes.subject
Розігрування проблемних ситуацій

# data[].attributes.body
Одним із головних і дуже важливих принципів сімейного виховання  є єдність дій батьків.  Єдина  лінія у  вихованні  це  однакова вимогливість. Завдяки єдності  й погодженості  виховних  впливів  батьків  створюється така атмосфера,  яка   сприяє виробленню в дитини певного позитивного життєвого стереотипу  поведінки. Сімейна педагогіка рекомендує наперед визначити дитині якісь трудові доручення і уважно слідкувати за їх виконанням. Наприклад: скласти іграшки, після приходу додому скласти свій одяг, тощо.

Корисною ця вправа буде, якщо в ній спробують себе в ролі двоє дорослих. Тож запросіть для виконання дорослого члена Вашої родини (чоловіка, куму, бабусю чи дідуся).

Ваше завдання, одному дорослому - роль дорослого, іншому - роль дитини. Спробуйте розіграти запропоновані ситуації, поставити себе на місце дитини, відчути дитячі емоції та переживання.

Ситуації:

1. Дитині вже час лягати спати, та вона хоче ще погратися іграшками.

2. Дитина вимагає, щоб їй купили нову іграшку, але у вас нема коштів.

3. Дитина хоче дивитися телевізор, мама не дозволяє (тому, що дитина вже тривалий час дивиться), тато дозволяє (аби тільки дитина не плакала), як дійти згоди?

# data[].attributes.headline
Вправа "Інфокарусель"

# data[].attributes.subject
Вправа "Інфокарусель"

# data[].attributes.body
Вправа проходитиме у формі онлайн-інтерв'ю.

Для виконання перейдіть, будь ласка, за ЦИМ ПОСИЛАННЯМ.

Ваше завдання - справа на лінії натиснути на значок "закріплена нотатка" (у вигляді папірця) та додати власний допис - відповідь на поставлене запитання вгорі.

Проте, будьте уважні, всього інтерв'ю містить 7 запитань, кожне з них розташовано на новому тлі. Для того, щоб здійснити перехід між ними, вгорі зліва Ви бачитимите назву вправи, а по центру стрілки переходу між запитаннями інтерв'ю.

# data[].attributes.headline
Пам'ятка "Заповіді батьківства"

# data[].attributes.subject
Пам'ятка "Заповіді батьківства"

# data[].attributes.body
Правил про те, як виховувати дитину, придатних на всі випадки життя, не існує. Усі діти різні. Кожна дитина унікальна, унікальні і наші з нею стосунки. Але є речі, які протипоказані при спілкуванні з будь-якою дитиною без винятку. Мова йде про те, чого батькам робити не можна.

Якщо ми хочемо виховати людину, якій притаманна самодисципліна, нам треба в першу чергу розвивати її самосвідомість, прагнути до того, щоб у дитини сформувався позитивний образ самої себе, і уникати всього, що руйнує цей позитивний образ.

Що гріха таїти, навіть самі терплячі батьки час від часу в "засмучених почуттях" все ж користуються недозволеними заходами, але нерідко до них вдаються просто через незнання.

Давайте запам'ятаємо недозволені у вихованні прийоми.

Не принижуй дитину!

Ми іноді запросто можемо сказати дитині: "А краще ти нічого не міг придумати? У тебе взагалі голова на плечах є?" і так далі. Всякий раз, коли ми вимовляємо щось подібне, ми руйнуємо позитивний образ сина чи дочки.

Не погрожуй!

"Якщо ти ще раз зробиш - ти у мене отримаєш!", "Якщо ти ще раз стукнеш братика, я тебе ..." Кожен раз, коли ми так говоримо, ми вчимо дитину боятися і ненавидіти нас. Загрози зовсім марні - вони не покращують поведінки.

Не вимагай обіцянок!

Добре знайоме: дитина завинила, а мама їй каже: "Пообіцяй, що більше ніколи-ніколи так робити не будеш" - і отримує, звичайно, обіцянку. А через півгодини дитина повторює свою витівку. Мама ображена і засмучена: "Ти ж обіцяв!" Вона просто не знає, що обіцянка нічого не означає для маленької дитини. Дитина живе тільки в сьогоденні. Якщо вона чутлива і совісна, то вимагання обіцянок буде розвивати в неї почуття провини, якщо ж дитина не чутлива, це тільки навчить її цинізму: слово - це одне, а справа - зовсім інше.

Уникай гіперопіки!

Зайва опіка привчає дитину до думки, що сама вона нічого робити не може. Багато батьків недооцінюють можливості дітей щось робити самостійно. Прийміть як девіз: "Ніколи не роби за дитину те, що вона може зробити сама".

Не вимагай негайної покори!

Уявіть, що чоловік говорить вам: "Олена, кинь все і в цю ж хвилину приготуй мені кави". Як вам це сподобається? Точно так само вашій дитині не подобається, коли від неї вимагають, щоб вона негайно залишила своє заняття, краще попередити її заздалегідь: "Хвилин через десять будемо обідати", тоді ми цілком можемо дозволити їй побурчати трохи: "Ой, мам! Я ще пограю ". Сліпе беззастережне підпорядкування характерно для маріонетки, але воно не сприяє формуванню незалежної, самостійної людини.

Не потурай дитині!

Мова про вседозволеність. Діти відразу відчують, що батьки бояться бути твердими, коли вони переступають межі дозволеного, бояться сказати їм "ні". Це вселяє в них впевненість, що всі правила гумові - варто трішки натиснути, і вони розтягнуться. Таке може спрацьовувати в рамках сім'ї, але за її межами дитину чекають гіркі розчарування. Потурати дитині - означає, позбавляти її можливості вирости пристосованою до життя людиною.

Будь послідовним!

У суботу у мами гарний настрій і вона дозволяє синові порушувати всі правила (або якісь з них). У понеділок, коли він робить те ж саме, вона "навалюється на нього, як тонна цегли". Уявіть себе на місці свого чада. Як би ви навчилися водити машину, якби в понеділок, вівторок і четвер червоне світло означало "стоп", а в середу і суботу - "можна продовжувати рух"? Дітям необхідна послідовність у вимогах. Вони повинні знати, чого від них чекають. Безладність у дозволах і заборонах цьому не сприяє.

Не вимагай того, що не відповідає віку дитини!

Якщо ви чекаєте від свого дворічного малюка, щоб він слухався, як п'ятирічний, то цим ви провокуєте у нього неприязнь до вас. Ви вимагаєте від нього зрілості поведінки, на яку він ще не здатний - це погано позначається на розвитку його самосвідомості.

Не моралізуй і не говори дуже багато!

Кожного дня тисячі слів осуду вихлюпуються на наших дітей. Якщо всі їх записати на магнітофон і прокрутити мамам, вони будуть вражені. Чого тільки вони не говорять своїм дітям! Загрози, насмішки, бурчання, цілі лекції про мораль ... Під впливом словесного потоку дитина "відключається". Це для неї єдиний спосіб захисту і вона швидко його освоює. А оскільки відключитися повністю вона не може, то відчуває почуття провини, а це розвиває негативну самооцінку. Всі "моралі" зрештою для дитини зводяться до таких схем: "Те, що ти зробив, - це погано. Ти поганий, тому що це зробив. Як ти міг так вчинити після всього хорошого, що мама зробила для тебе?"

Не лишай дитину права залишатися дитиною!

Уявіть собі, що ви - педагогічний геній і виховали зразкову дитину: тиху, завжди поважаючу дорослих, яка ніколи не бунтує і не виходить з-під контролю, робить все, що дорослі від неї хочуть. У неї немає негативних почуттів до чого-небудь і до кого-небудь, вона совісна і акуратна, ніколи нікого не обманює. Але, може бути, тоді ми маємо справу з маленьким дорослим? Психологи вважають, що "зразкова" дитина - не щаслива дитина. Це дитина під маскою. Вона сховала своє "я" під оболонку, а всередині у неї дуже серйозні емоційні проблеми. Виховуючи дітей, розвиваючи їх самодисципліну, давайте не забувати, що вони все-таки діти. Давайте залишимо за ними це право!

# data[].attributes.body
Батьки виховують, а діти виховуються тим сімейним життям, яке складається планово чи  не планово. Життя сім’ї тим і сильне, що  його враження  постійні, що діють непомітно, укріплюючи чи  отруюючи  дух  людський,  як повітря,  яким  ми  дихаємо.

Мудрі люди кажуть: спочатку батьківські очі дивляться на нас з любов’ю, потім - з гордістю, далі -з надією.
Сподіваємось, Ви матимете достатньо причин любити своїх дітей, пишатися ними. Нехай у ваших родинах панують злагода, мир і любов!