# data[].attributes.body
Aquí veiem les xarxes socials de CEIP Maria Antonia Salvà, escola feta en el seu nom.

# data[].attributes.attachment_link.title
Amipa Son Sardina - Ceip Maria Antònia Salvà

# data[].attributes.attachment_link.description
Amipa Son Sardina - Ceip Maria Antònia Salvà. A 161 els agrada · 16 en parlen. Perfil de l'AMIPA del CEIP Maria Antònia Salvà, de Son Sardina. Famílies actives i il·lusionades en compartir aquesta...

# data[].attributes.body
Aquí podem veure un monument dedicated a Salvà:

# data[].attributes.body
En aquest enllaç podem veure una creació artítica d'un altre poema de Salvà:

# data[].attributes.body
En apuesta enllaç podem trobar articles sobre la biografia d'aquesta autora i un dels seus poemes versionat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Maria Antònia Salvà (Palma, 1869 - Llucmajor, 1958)

Formada en l'ambient culte de la Renaixença mallorquina i sota el mestratge de Costa i Llobera, es donà a conèixer com a poeta a finals del segle XIX. Destacà amb composicions de temàtica rural, punt de contacte amb l'Escola Mallorquina, i evolucionà cap a l'essencialització dels elements naturals com a expressió de la interioritat. Es relacionà amb diversos escriptors de les Illes i del Principat, entre els quals destaca la figura de Josep Carner, amb qui mantingué una bona amistat. Entre els seus reculls cal remarcar Poesies (1910), Espigues en flor (1926) El retorn (1934) i Lluneta de pagès (1952). També conreà la traducció, amb Mireia (1917) de Mistral i Els promesos (1923-24) de Manzoni, i la prosa, amb Viatge a Orient (1907) i Entre el record i l'enyorança (1955). Fou una dona de gran vitalitat, col·laborà en múltiples publicacions i esdeveniments culturals, i avui dia és considerada la pionera de la poesia catalana moderna escrita per dones.

# data[].attributes.attachment_link.description
Maria Antònia Salvà (Palma, 1869 - Llucmajor, 1958) Formada en l'ambient culte de la Renaixença mallorquina i sota el mestratge de Costa i Llobera, es donà a conèixer com a poeta a finals del segle XIX. Destacà amb composicions de temàtica rural, punt de contacte amb l'Escola Mallorquina, i evolucionà cap a l'essencialització dels elements naturals com a expressió de la interioritat.

# data[].attributes.headline
El vers, l'estrofa i la  la composició de gèneres.  

# data[].attributes.subject
El vers, l'estrofa i la  la composició de gèneres.  

# data[].attributes.headline
Àmbit fonètic, morfosintàctic i lexicosemàntic.

# data[].attributes.subject
Àmbit fonètic, morfosintàctic i lexicosemàntic.

# data[].attributes.body
Els versos que formen aquest poema tenen un so relacionat amb l'al·literació per la rima entre el 1r i 4t/ 2n 3r ver que hi ha a cada estrofa.
Els versos s'estructuren a partir de hipèrbaton (ordre canviat) i asíndeton (supressió conjuncions) i tot i presentar ":" en un des versos aquest no correspon a cap enumeració.
Finalment, fan servir unes paraules relacionades amb la comparació, personificació i metàfora.

# data[].attributes.body
Destaca la instantaneïtat que trobem en el món o paisatge que ens presenta Salvà a través de la imatge d'aquest.

# data[].attributes.body
El poema està compost per set estrofes de versos octosílabs. Podem dividir l'argument en tres parts:
1.Descriptiva formada per les tres primeras estrofes  parla sobre el passeig de Salvà per el seu racó de la marina preferit i menciona una serie de vegetals autòctons d'aquell racó, curiosament tots dotats de punxes o espines
2.Narrativa formada per la quarta i cinquena estrofa apareixen els talaiots dins la foscor del quals la veu poètica es sembla perdre. 3.Narrativa formada per les dues últimes estrofes apareix un corb el qual s'atura al talaiot i pronuncia una paraula desconeguda. Finalment el corb marxa i ens quedem amb el paisatge inicial.

# data[].attributes.body
La intenció podriem dir que varia a mesura que llegim els versos del poema. A l'inici, quan es presenta i descriu el paisatge d'infància de Salvà la lírica apareix. Però la pragmàtica sorgeix amb les qüestions sobre l'existència junt amb la moral. Consecuent a això el tó es greu sense mai mostrar rastres de llenguatge còmic, optimista o massa melenconiós.

# data[].attributes.body
L'emissora d'aquest poema és Maria Antònia Salvà, la qual va nèixer el 4 de novembre de 1869 i va morir el 29 de gener de 1958 i era amiga de Miquel  Costa i Llobera i Josep Carner. Pertany al Romanticisme.
A "Taliots" Salvà reflexiona sobre el sentit de l'existència i les seves diferente fascetes.
El públic lector de l'època de Salvà té una visió clássica de l'amor i ella trenca amb els seus esquemes amb la negació de la sensualitat i l'exposició de la passió humana com a ideal, el qual causa polèmica amb el Romanticisme.

# data[].attributes.body
Tot i ser autora en gran majoria de llibres de temàtica amorosa, a Tailots Salvà no fa servei del discurso sentimental i tampoc busca descriure la construcció decorativa de les costes mallorquines que dona nom al poema, per tant la temàtica és el sentit de la vida i l'existència.