# data[].attributes.body
Norge 2016 er et tegneserie laget av Sara Sandtrøen og Bella Brauer. Denne stripen handler om to personer, en veldig vanlig nordmann, og en muslim. De holder begge en koffert. Plutselig så roper en gruppe mennesker: "terrorist!", og peker på muslimen og nordmannen løper vekk. Til slutt ser man at muslimen har blitt arrestert av to politimenn, mens nordmannen tar ut en bombe. Tegneserien handler om fordommer, at man ikke skal dømme folk ut ifra deres etnisitet.
Mottaker-gruppen til tegneserien kan være folk i alle aldre, bortsett fra de aller minste. Temaer som fordommer er jo noe som er relevant for alle, men små barn vil nok ikke forstå hva tegneserien prøver å få fram.
Budskapet er "Når du dømmer andre definerer du ikke dem, du definerer deg selv". Dette har forfatterne gjort ganske klart på siste ruten.
Det er to hovedkarakterer i tegneserien, nemlig en typisk nordmann og en muslim. Virkemidlet overdrivelse er brukt mye i designet på disse karakterene, kanskje spesielt nordmannen. Han har på seg en Mariusgenser og går rundt med et par ski. Muslimen er også veldig lett å kjenne igjen med sitt lange sorte skjegg og på klærne hans. Overdrivelsen er brukt så vi enkelt skal forstå hvem karakterene er, eller hva de representerer. Tegneserien handler ikke om noe som skjer mellom disse to personene, men heller om hvordan de andre menneskene i stripen oppfatter dem.
Tegneserien spiller på de fordommene mange mennesker har mot muslimer, eller andre kulturer generelt. Apellformen etos blir brukt. Etos handler om prinsipper mennesker har om hva som er rett og galt etc. Når man leser denne tegneserien vil de fleste forstå at det som utspiller seg her, ikke er noe som burde skje i virkeligheten. Dette forstår man uten at det står ord for ord (i hvert fall før siste rute...)
Det er 4 ruter i tegneserien. De tre første forteller historien som skal få oss til å forstå budskapet, mens i den siste ruten står budskapet ord for ord. Den ruten er ikke nødvendigvis nødvendig ettersom leseren vil forstå essensen i budskapet uten, men den kan gjøre at noen lesere vil huske budskapet i tegneserien bedre.
Problemet som blir presentert i tegneserien løses ikke, og det er det som får det til å formidle budskapet.
Alt i alt klarer tegneserien å oppnå det den ønsker, nemlig å få fram budskapet om å ikke dømme andre, og er dermed en god sammensatt tekst.

# data[].attributes.body
Breakfast er en tegneseriestripe skrevet av Jens Ruud Bunkholdt og Markus Lund Barstad. Målgruppen er nok barn, på grunn av den litt barnslige humoren; men det er jo nettopp derfor den fungerer så bra.

Stripa handler om en gris som befinner seg i et hus. Grisen forveksler en stikkontakt for en annen gris, og tror den har blitt muret inne i veggen. Som et desperat forsøk på å redde den andre grisen stikker den en gaffel inn i stikkontakten. Dette fører til at grisen blir svidd, og blir til bacon.

Tittelen er Breakfast, og dette er fordi bacon er en veldig vanlig ting å spise til frokost. I tillegg så er det en referanse til den kjente tegneserien «Lunch»

I denne tegneseriestripa er det brukt tre ruter, alle er i lik høyde og bredde. Alle de tre rutene er sett fra samme vinkel og perspektiv. Alle er gitt i normal-perspektiv, altså at vi ser rett på karakteren.

Handlingen foregår på ett sted under hele tegneseriestripa. Det er inne i ett enkelt rom, og det er tegnet minimalt med møbler og detaljer der. Dette er sannsynligvis for å sette mer fokus på grisen og stikkontakten. Og for å unngå at leseren blir distrahert av mindre viktige detaljer.

Sjangeren på denne tegneseriestripa er humor.

Stripa er laget for underholdning, men man kan se ett skjult budskap hvis man virkelig setter seg inn i den. Temaet i denne tegneserien kan for eksempel være at man må tenke før man handler, ellers så kan de få ganske alvorlige konsekvenser. Dette kommer frem ved at grisen stikker inn gaffelen i stikkontakten, uten å tenke seg ordentlig om først, noe som fører til at han blir brent.

Grisen blir fremstilt som uvitende og fjern, men det er det forfatterne spiller på for å gjøre det morsomt.

Forfatterne har brukt flere forskjellige virkemidler. Det mest innlysende er nok humor, fordi intensjonen med stripa er jo å få folk til å le. De har også brukt overdrivelse, i og med at griser blir jo faktisk ikke til bacon selv om de får et kraftig støt. Personifisering er også brukt, dette kan man se på at de har gitt en abstrakt ting, altså grisen, en menneskelig egenskap. I dette tilfellet er denne egenskapen å kunne snakke. Virkemidlene er brukt på en god måte, i og med at de gjør stripa morsommere, og gjør det lettere for leseren å forstå handlingen.

Forfatterne har brukt appellformen patos. Dette er fordi de spiller på glede og humor for å nå frem til leseren. Dette lykkes de med.

Alt i alt er dette en veldig bra tegneseriestripe. Den treffer målgruppen, og det er ett godt bruk av virkemidler.