# data[].attributes.headline
Зінаїда Коломієць

# data[].attributes.subject
Зінаїда Коломієць

# data[].attributes.body
Є два види мотивації: зовнішня та внутрішня. Зовнішня мотивація залежить в першу чергу від вчителів, вона ефективна на короткий проміжок часу та в конкретній навчальній ситуації. Більш важливою є саме внутрішня мотивація. Вона залежить в першу чергу від бажання дитини вчитися та усвідомлення нею можливості практичного застосування набутих знань. Якщо учень розуміє, навіщо йому це потрібно, то він свідомо підходить до навчання, і тоді не виникає жодних проблем і вчителі не повинні змушувати, вони лише допомагають учням досягти їх мети. В іншому ж випадку вчителі виконують роль наглядачів, які змушують виконувати нікому не потрібні завдання, і від цього сам процес навчання стає нудним та неефективним. Саме тому на формування внутрішньої мотивації потрібно спрямувати основні зусилля вчителів і батьків.

# data[].attributes.headline
Любов Зарапіна

# data[].attributes.subject
Любов Зарапіна

# data[].attributes.body
В.Сухомлинський писав: "Усі наші задуми, пошуки і побудови перетворюються на порох, якщо немає дитячого бажання вчитися". І я цілком згодна. Ми, вчителі, повинні пробудити в них це бажання вчитися. З цією метою застосовую у своїй практиці ігрові форми, інтерактивні методи тощо.

# data[].attributes.headline
Розвиток мотивації до навчання та пізнавальної активності учнів

# data[].attributes.subject
Розвиток мотивації до навчання та пізнавальної активності учнів

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Основне завдання школи - навчати і виховувати дітей, забезпечити їх протягом навчального періоду якісними знаннями, які вони могли б успішно реалізувати в майбутньому
Щоб навчити дитину, треба не просто передати їй знання і вміння, а й викликати в неї відповідну активність, пізнавальну чи практичну. Важливим структурним елементом цієї активності є мотивація, в якій виявляється ставлення школярів до навчання.
Під мотивацією розуміють сукупність спонукальних факторів, які визначають активність особистості. Основними мотивами навчання у школярів є: особистісний розвиток, інтерес, результат діяльності, бажання у майбутньому стати кваліфікованим спеціалістом, потреба у пізнанні нового.

Перспективу навчання учні вбачають у можливості саморозвитку, самореалізації, розширення світогляду, досягненні успіху, самостійності та незалежності. Важливість і користь занять поєднується із цікавістю, захопленістю, інтересом, а іноді з таємничістю та романтичністю.
У початковій школі навчальна діяльність всіх учнів підтримується переважно за рахунок самозадоволення, зростання самооцінки, самоповаги, усвідомлення необхідності навчання. Стимулом для цього є похвала, хороша оцінка. У старших класах цього вже іноді недостатньо. Кращим засобом є повага, визнання особистості.
Одним з дієвих прийомів стимулювання інтересу до навчання є створення ситуації успіху у школярів, які зазнають труднощів у навчанні, що досягається через: доступне на даному етапі завдання, що підтримує впевненість у собі; повага та визнання учня як особистості; забезпечення сприятливої морально-психологічної атмосфери в ході виконання завдань; евристичний та креативний підхід до організації навчання; диференціація допомоги у виконанні завдань.
Оскільки мотивація школярів до навчання є однією з основних складових навчально-виховного процесу, то спрямованість дій будь-якого вчителя визначається його прагненням і життєвою необхідністю підвищити рівень мотивації навчання учнів - від негативного і нейтрального до позитивного, відповідального, дієвого. І в цьому процесі визначені загальні прийоми діяльності: роз'яснення значущості навчання, розкриття перспектив подальшого життя, уміле застосування заохочення і покарання, впровадження в процес навчання дискусій, використання інтерактивних технологій.
При цьому важливе місце займають ігрові технології. Саме вони об'єднують в собі як емоційні (ситуація успіху, цікавість викладення матеріалу, моменти змагань), так і проблемно-пошукові (ситуація вибору, самоаналіз, нестандартність пропонованих в грі завдань, поступове підвищення їх важкості) стимули.
Підбираючи відповідні навчальній і виховній меті ігрові форми, спостерігаючи і корегуючи поведінку учня в ході гри, учитель отримує дієвий спосіб діагностики і формування мотивації навчання. Важливими при такому підході є спрямованість на самоорганізацію та проблемність навчання.
Слід зазначити, що в учнів накопичуються не лише знання, уміння та досвід творчої діяльності, але так само недоліки та прогалини у знаннях та навичках. Саме це й призводить до того, що учень починає відставати у навчанні.
Таким чином, кожному педагогу слід вчасно виявляти ознаки відставання у навчанні школяра. Тому визначені методи роботи вчителя, спрямовані на виявлення відставання у навчанні, а саме: спостереження; зворотній зв'язок у процесі навчання; спілкування з учнями під час управління їхньою навчальною діяльністю та поза уроками; залучення до ненавчальної діяльності: фізичної праці, технічної творчості, танців, пошуково-дослідницької роботи; раціональна робота вчителя на уроці і підготовка до нього. Такий підхід вимагає від учителя високих моральних якостей, фахових знань і педагогічної компетенції та визначає риси особистості вчителя: досконало володіти знаннями того предмета, якого навчає; любити дітей; знати і враховувати вікові особливості дітей у своїй роботі; вчити так, щоб пробуджувати цікавість до навчання, прагнення до знань; скрізь і у всьому бути власним прикладом.
Тому можна запропонувати певні шляхи формування мотивації школярів до навчання та підвищення їх навчальних досягнень:
1. Щоденна увага до кожного учня, визнання його особистості.
2. Своєчасна ліквідація прогалин у знаннях і організація оперативної допомоги кожному учневі, що відстає у навчанні.
3. Формування мотивації навчання як необхідного стимулу бажання учня до навчання.
4. Перехід до інноваційних методів навчання, що дають можливість розкрити потенційні можливості кожного учня, повірити у власні сили.
5. Організація навчального процесу з визначенням трьох головних видів складності під час пояснення матеріалу, його закріплення і оцінювання.
6. У підготовці будь-якої теми навчальний матеріал поділяти на кілька блоків.
7. Вивчення умов, в яких виховується кожна дитина, враховування їх у навчальній діяльності.
8. Співпраця з батьками, спільне формування педагогічної культури сім'ї.
Отже, справжній учитель кожним своїм словом і дією має переконувати учнів у своїй щирості, доброзичливості і справедливості. Тільки за цієї умови можна виховувати позитивні мотиви до навчання, як до відповідальної, цікавої і радісної праці.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Анастасия Брайченко

# data[].attributes.attachment_link.title
Розвиток мотивації до навчання та пізнавальної активності учнів

# data[].attributes.attachment_link.description
Основне завдання школи - навчати і виховувати дітей, забезпечити їх протягом навчального періоду якісними знаннями, які вони могли б успішно реалізувати в майбутньому Щоб навчити дитину, треба не просто передати їй знання і вміння, а й викликати в неї відповідну активність, пізнавальну чи практичну.

# data[].attributes.headline
Любов Ягниченко

# data[].attributes.subject
Любов Ягниченко

# data[].attributes.body
На уроці повинна панувати атмосфера довіри і співпраці. переступивши поріг класу вчитель перетворюється на партнера по спілкуванню, "першого серед рівних" і одночасно організатора, що перетворює живі враження дійсності у предмет спілкування на уроці.

# data[].attributes.headline
Проблема формування 

# data[].attributes.body
Проблема формування мотивації навчання лежить на стику навчання й виховання, є найважливішим аспектом сучасного навчання.

Молодший школяр дуже хоче добре вчитися. Він приходить до школи з цим великим бажанням. І радість шкільного життя залежить саме від успішності дитини у навчанні. Маленький учень ще не вміє долати труднощі, і кожна невдача приносить йому справжнє горе. Тому своїм головним завданням вважаю за необхідність – підтримати дитину, створити умови, що забезпечують їй успіх у навчанні, дати дитині відчуття радості від того, що вона "знає і вміє".

Для формування повноцінної мотивації учіння молодших школярів особливо важливо забезпечити такі умови:

•збагачувати зміст особистіно орієнтованим цікавим матеріалом;

•утверджувати справді гуманне ставлення до всіх учнів, бачити в дитині особистість;

•задовольняти потреби в спілкуванні з учителем та однокласниками під час навчання;

•збагачувати мислення інтелектуальними почуттями;

•формувати допитливість і пізнавальний інтерес;

•формувати адекватну самооцінку своїх можливостей;

•утверджувати прагнення до саморозвитку, самовдосконалення;

•використовувати різні способи педагогічної підтримки, прогнозувати ситуації, коли вона особливо потрібна дітям;

•виховувати відповідальне ставлення до навчальної праці.

# data[].attributes.headline
Досягти успіху у розвитку пізнавальної активності і самостійності молодших школярів можна, коли уміло спрямовувати дитину до пізнання, підтримувати ініціативність, творчу активність, розвивати риси самоконтролю, уміло ставити мету пізнання, збуджувати інтерес до виученого. Стараюся ставити перед учнями таку мету, яка б запалювала їх, викликала захоплення. Найцікавіше те завдання, яке максимально розвиває самодіяльність дитини, будить її думку.Нехай дитячі очі горять, блищать, питають: – „Чому на небі зорі? Чому птахи літають?“ Я відповім малечі на всі їх запитання. Нехай горять їх очі, хай світяться бажанням.

# data[].attributes.subject
Досягти успіху у розвитку пізнавальної активності і самостійності молодших школярів можна, коли уміло спрямовувати дитину до пізнання, підтримувати ініціативність, творчу активність, розвивати риси самоконтролю, уміло ставити мету пізнання, збуджувати інтерес до виученого. Стараюся ставити перед учнями таку мету, яка б запалювала їх, викликала захоплення. Найцікавіше те завдання, яке максимально розвиває самодіяльність дитини, будить її думку.Нехай дитячі очі горять, блищать, питають: – „Чому на небі зорі? Чому птахи літають?“ Я відповім малечі на всі їх запитання. Нехай горять їх очі, хай світяться бажанням.

# data[].attributes.body
Думаю якщо вчитель буде приходити на урок з метою тільки чогось там навчити , це неправильно. А якщо дитина вважає, що цей предмет їй не потрібний, а тема нудна і не актуальна? Частіше за все  прийшли на урок  тему пояснили,(застосовуючи різні методи і прийоми) оцінки поставили і все. Майстерність вчителя полягає в тому, щоб за 45 хвилин дитина і не помітила , що багаж знань у неї збільшився, причому без великих на те зусиль зі свого боку. І цим багажем учень обовязково повинен УМІТИ користовуватися у своєму житті, а не лежати "десь там на полиці". Тому навчання повинно бути практичнішим, а звідсіля і мотивованішим.
Щодо джерел мотивації згодна, що в першу чергу це є сімя.

# data[].attributes.headline
Дитину не можна успі

# data[].attributes.body
Дитину не можна успішно навчати, якщо вона до цього ставиться байдуже, без інтересу, не усвідомлюючи потреби. Однією з головних проблем вважаю читання учнями творів. Необхідно формувати позитивну мотивацію до читання ще в дошкільному віці (замість комп’ютерних ігор, телефонних розваг тощо), адже читання – це стежина до успіху людини. Тому на уроках застосовую активні форми роботи.

Вважаю, що джерелами мотивації є насамперед родина, самомотивація, а потім вчителі.

# data[].attributes.headline
Адміністрація Івано-Благодатненського НВК чекає від колег пропозиції  щодо виступів з даного питання педагогічної ради. Посилання на виступ можна залишати на цій стіні.

# data[].attributes.subject
Адміністрація Івано-Благодатненського НВК чекає від колег пропозиції  щодо виступів з даного питання педагогічної ради. Посилання на виступ можна залишати на цій стіні.