# data[].attributes.body
"החירות מובילה את העם" של אזין דלאקרואה – עיטור של הרפובליקה

   הציור מייצג סצנה של מרד ביולי 1830 בפריז. ברקע, אנו רואים את המגדלים של נוטרדאם. המורדים הפריזאים נלחמים נגד המלך צ'רלס 10, שרמס את החירויות שנרכשו בשנת 1789 (בעקבות המהפכה הצרפתית).
  ארבעה אנשים בולטים מופיעים, משמאל לימין: פועל עם חרב, בורגני בכובע גבוה, איכר בחולצה כחולה, וילד לבדו. (הילד הזה יעורר את ויקטור הוגו לדמיין את דמותו של "גברוש" ב"עלובי החיים", ספרו המפורסם ביותר, ואבן יסוד של הספרות הצרפתית).                                                                       האישה היא מטאפורה של פסלים יווניים עתיקים, לעתים קרובות עירומים. היא מייצגת את החירות במצעדה.
  הסצנה מורכבת בצורת פירמידה, עם דגל הטריקולור בפסגה. הצבעים האלה מרחפים מעל הפירמידה האנושית הזאת, שכוללת חיילים מתים ומהפכנים חמושים. וזה מייצג את אחדות האומה סביב ערכי היסוד שלה של 1789: חופש, רעות, שוויון:                                               LIBERTE-EGALITE-FRATERNITE.

# data[].attributes.headline
התקרה של האופרה Garnier בפריס נוצר על ידי Marc Chagall בשנת 1964 וזו תקרה של 220 מטר בריבוע.יצירה זו מאירה, צבעונית ומשקפת את כל אהבת הצייר למוסיקה ואת אהבתו לחיים. בחרתי את היצירת אומנות הזאת כי היא נמצאת במקום שאני אוהבת ושמתחבר לכל סוגי אומנות : באופרה ניתן לשמוע מוסיקה, לראות ריקוד וגם יצירת אומנות.

# data[].attributes.subject
התקרה של האופרה Garnier בפריס נוצר על ידי Marc Chagall בשנת 1964 וזו תקרה של 220 מטר בריבוע.יצירה זו מאירה, צבעונית ומשקפת את כל אהבת הצייר למוסיקה ואת אהבתו לחיים. בחרתי את היצירת אומנות הזאת כי היא נמצאת במקום שאני אוהבת ושמתחבר לכל סוגי אומנות : באופרה ניתן לשמוע מוסיקה, לראות ריקוד וגם יצירת אומנות.

# data[].attributes.headline
האם התמונה הפוכה?

# data[].attributes.body
האם התמונה הפוכה?

לאחר שמסתכלים על הזוויות השונות, אפשר לראות שלפעמים ישנם אינסוף תשובות נכונות לשאלה אחת. גם יתכן שאין תשובה כלל.

הציור על ידי המעצב גרפי "escher". תמיד התרשמתי מיכולתו להפוך את הבלתי אפשרי למראה אפשרי.

לעוד עבודות משלו http://www.mcescher.com/gallery/

-חיה

# data[].attributes.headline
ויק מוניז אחד האמנים

# data[].attributes.body
ויק מוניז אחד האמנים המצליחים בעולם ויליד ברזיל, החליט להפוך זבללזהב. הוא מגיע למזבלה בה הוא פוגש אנשים חסרי מזל, שהחיים לא האירו להם פנים, שם הוא מציע להם לשתף איתו פעולה ביצירת יצירות אומנות באמצעות הזבל שהם אוספים. יצירות אלה הוצגו ונמכרו בסכומי עתק בלונדון וניו יורק, וכל כספי המכירות הועברו לאותם אנשים שהפכו להיות כבר לא כל כך חסרי מזל, בזכות האמנות.
אני ממליצה לצפות בסרטו( אומנות בזבל) שמראה איך האומנות משנה את החיים.
Tahani Bakri

# data[].attributes.headline
התמונה מציגה את אחד 

# data[].attributes.body
התמונה מציגה את אחד מפסטיבלי האמנות שקיימים בגוואטמלה. לפסטיבל הזה קוראים "סומפנגו", והוא מתקיים בעיירה סקטפקז ב-1 לנובמבר. ביום זה, מציינים את "יום המתים". בפסטיבל מוצגים עפיפוני ענק (2-20 מטר), אשר אנשים עובדים חודשים רבים על מנת להכין אותם (הכל עבודת יד). בהתחלה, העפיפונים היו דרך לזכור את המתים, אך בימינו בדרך כלל על כל עפיפון מצויירים דברים שקשורים לזכויות האדם, הישרדות תרבותית ושלום. לאחר תצוגת העפיפונים, בוחרים ביצירות היפות ביותר, וישנה גם תצוגה של עפיפונים קטנים יותר באוויר.
את התמונה צילמה נטלי ישראלסקי (אמי)
-אריאלה
(ממליצה לחפש ביוטוב סרטונים: Giant Kites Guatemala)
https://www.youtube.com/watch?v=XA0koGe9BfU

# data[].attributes.headline
עמוד שער  שנוצר על ידי אומן מקסיקני  jorge gamboa

# data[].attributes.subject
עמוד שער  שנוצר על ידי אומן מקסיקני  jorge gamboa

# data[].attributes.body
זאת תמונה של העמוד השער של national geographic שפורסם לא מזמן.
לדעתי, זאת תמונה מאוד חזקה שמעוררת הרבה מחשבות.
זאת לא אומנות "קלסית" כמו ציורים מלפני מאה שנה שתתוליים במוזיאונים אבל אני חושבת שכל דבר ויזואלי שמעביר מסר כלשהו נחשב אומנות.
-עליזה

# data[].attributes.body
רק לאחר שנתיר את הכבלים בהם עקדנו את עצמנו נדע עד כמה חזקים אנחנו, ואז נוכל לפרוש

# data[].attributes.headline
אבטיח על אבן ירושלמית / הצלם: אבי גנור, 1984

# data[].attributes.subject
אבטיח על אבן ירושלמית / הצלם: אבי גנור, 1984

# data[].attributes.body
הנה כמה מהרהוריי ומההרהורים שעלו בכיתה
האבטיח העסיסי הזה, המפתה כל כך, שמונח כאילו במקרה על אבן ירושלמית, יכול להתברר פתאום כדבר אחר לגמרי.
במבט אחר הוא נראה שבור, מבוקע, ומדמם.
האם אפשר פשוט לקרב את חלקיו אלה לאלה כדי לאחד אותו מחדש? המתבונן יודע שזה בלתי אפשרי. גם אם לרגע הוא יתאחה, המאמץ יגרום לו להגיר עוד מיץ אדום כדם.
האם כדאי להפוך אותו ו"להסתיר" את השברים? לא כל כך... מי יודע מה מסתתר מתחתיו; אולי הצד השני במצב גרוע יותר. ובכל מקרה - הסתרת בעיות אינה פותרת אותן.
והאם בכלל הוא צריך להיות שלם?
האם עלינו לשאוף לחברה אחידה?
איזה "אבטיח" כדאי לחברה הישראלית להיות?
ועדיין לא דיברנו על האבן הירושלמית שעליה הוא מונח....