# data[].attributes.body
Luentojen myötä käsitykseni sosiaalityöstä avartui näkemään miten laaja ja monitieteellinen ala se on. Toisaalta sosiaalityö on erittäin käytännönläheistä

# data[].attributes.body
Sosiaalialan kenttä näyttäytyy laaja-alaisena ja moninaisena, Se on parhaillaan moniammatillista, tiivistä verkostotyötä. Työssä on vahva teoreettinen perusta vaikka työ itsessään on hyvin käytännönläheistä. Sosiaalityö kattaa koko ihmisen elämänkaaren, eli se näyttäytyy siellä missä sitä tarvitaan.

# data[].attributes.body
Halusin pohtia "mitä sosiaalityö on" luennoilla eritoten sitä, miten haluan sosiaalityötä tulevaisuudessa tehtävän. Se, miten luennoilla sosiaalityötä käsitellään, on sellaista sosiaalityötä jota haluaisin pystyä tekemään. Eli vaikuttavaa, käyttäjälähtöistä, moniammatillista, rakenteellista, sekä erityisesti ennaltaehkäisevää. Tällä hetkellä työ monessa kunnassa ei ole ideaalia sosiaalityötä, vaan tulipaloja sammuttelevaa sosiaalityötä. Tehdään parhaamme, mutta se ei riitä resurssipulan vuoksi. Mikä tähän voisi auttaa, miten me yhdessä saataisiin sosiaalityön ääni kuuluviin ja yhteiskunnalliset rakenteet muovattua siten, että laki määräisi sosiaalityölle enemmän resursseja. Ajatukseni on, että pitäisi lähteä vaikuttamaan koko yhteiskuntaan ja tekemään sosiaalityön imagoa ja mainetta yhä enemmän matalan kynnyksen palveluksi. Tuntuu, että ihmisillä on valtava kynnys ja häpeä ottaa apua vastaan ja olla sosiaalityön asiakkuudessa. Haluaisin olla osana vaikuttamassa tähän sosiaalityön nykyiseen maineeseen. Haluan, että pystyn tehdä sosiaalityötä ennaltaehkäisevästi. // Saija R

# data[].attributes.body
Luennoista päällimmäisenä jäi ajatus siitä kuinka monimuotoinen ja laaja-alainen sosiaalityön kenttä on. Se kattaa työnä koko ihmisen elinkaaren ja tieteenalana kytkeytyy useaan eri tieteenalaan. Usein ihmisillä on kapea-alainen kuva sosiaalityöstä ja useinkin harmillisesti kuva ihmisten elämään puuttumisesta, kontrolloinnista. Toki kontrollointi on myös osa sosiaalityötä, kyse on kuitenkin auttamisesta, heikomman puolella olemista, ihmisen hyvinvoinnin lisäämiseen tähtäävää tavoitteellista työtä. Sosiaalityötä tehdään monella tasolla, niin yksilöiden, yhteisöjen ja yhteiskunnan tasolla rakenteellisesti. Jäin pohtimaan yksittäisen sosiaalityöntekijän vaikuttamista rakenteellisella tasolla, kuinka tämä työssä näkyy konkreettisesti, unohtuuko rakenteellinen aspekti arjessa työn keskellä, tuleeko aidosti tunne vaikuttamisen mahdollisuudesta?

Niemelän luennoista mieleen jäi erityisesti mieleen muistutus sosiaalityön kohteena oleva yksilön ja yhteiskunnan vuorovaikutus. Mielestäni yhteiskunnan asettamien normien tarkastelu yksilön elämän kannalta ei ole aina ongelmatonta. Jokainen yksilö kuitenkin loppujen lopuksi määrittää oman hyvinvointinsa ja tyytyväisyyden tason siihen verrattuna.
- Hanna V

# data[].attributes.body
Kuuntelin mielenkiinnolla luentoja ja Pauli Niemelän näkemyksiä sosiaalityöstä. Sosiaalityöhän on selkeästi prosessinomaista, tavoitteellista työtä; ongelman tunnistaminen > päämäärä tavoitteet ja keinot > arviointi ja seuranta. Vaiheet voivat mennä myös limittäin ja voi tulla uusia tilannearvioita, kun on saavutettu joku päämäärä. Jäin miettimään sosiaalityön kohdetta, joka ei olekaan selkeästi ihminen / asiakas, vaan Niemelän mukaan häiriö vuorovaikutustilanteessa ihmisen ja ympäristön välillä. Häiriö vuorovaikutustilanteessa ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä? > työttömyys, päihteiden käyttö, asunnottomuus, lastensuojeluasiat, maahanmuuttajien kokemat vaikeudet integroitumisessa yhteiskuntaan, koulupudokkaat... Niemelä mainitsi myös "virheelliset kytkennät," joka jäi mieleen erikoisen mielleyhtymän kautta, mutta tarkoitti sosiaalityössä samoja haasteellisia vuorovaikutustilanteita asiakkaan ja ympäröivän todellisuuden kanssa; asunnottomuus, työttömyys..
Sosiaalityössä työvälineenä on tieto, mutta ilman sosiaalisia taitoja tieto on hyödytöntä, tarvitaan tiedon ja asiakaslähtöisen työskentelyotteen yhdistämistä jotta päästään sosiaalityön tavoitteeseen, eli asiakkaan hyvinvoinnin lisäämiseen muutosten kautta.
Pidin myös Niemelän selkeistä, hyvinvointiin liittyvistä koosteista.
Luentojen kautta sai paljon uusia näkökulmia sosiaalityöhön ja lopuksi mainittava nuo suhteellisen yleiset ristiriidat tavoitteiden suhteen. Niihin olen törmännyt usein omassa työssäni päihdeyksikön ohjaajana; asiakkaan tavoitteet saattavat olla epärealistisia, mutta kuten asiakaslähtöiseen työskentelyyn kuuluu, ne kirjataan ylös yhtä arvokkaina sisällöltään kuin mikä muu tahansa tavoite.
Tämän kurssin aineiston, tehtävien ja luentojen kautta olen saanut lisää innostusta opiskeluun ja varmuutta siihen, että oikealla polulla ollaan :)
-Sari Laine-

# data[].attributes.body
Sosiaalityö luennot
Luentojen myötä käsitykseni sosiaalityöstä avartui näkemään miten laaja ja monitieteellinen ala se on. Toisaalta sosiaalityö on erittäin käytännönläheistä työtä ja toisaalta sitä määrittää vahva teoreettinen ajattelu. 
Pidän tärkeänä ja hyvänä lähtökohtana sosiaalityölle Marjatta Eskolan määritelmää sosiaalityöstä auttamisen instituutiona, jossa jokaisella ihmisellä on arvo ja arvokkuus riippumatta siitä, mitä vaikeuksia heillä on. Hänen mukaansa sosiaalityö on käytännön ihmisoikeustyötä, jossa ylläpidetään oikeuden mukaisuutta ja ihmisen osallisuutta. Toinen mielestäni tärkeä lähtökohta on Sosnetin yleiskokouksen antama sosiaalityön määritelmä, jossa korostuu ihmisoikeuksien ja oikeudenmukaisuuden lisäksi kollektiivisen vastuun näkökulma. Sosnetin yleiskokouksen määritelmässä myös tuodaan esille sosiaalityötä määrittävien yhteiskuntatieteiden ja humanististen tieteiden lisäksi alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen tieto. 
Pidän tätä Sosnetin määritelmää tärkeänä ihmisoikeuksien, moninaisuuden hyväksymisen ja tasa-arvon toteutumisen kannalta. 
MM

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on prosessinomainen professioammatti, jota jäsennellään teoreettisesti, jotta käytännön toimintaa on mahdollisimman hyvää tehdä. Vaikka raamit ovat kohtuullisen tiukat ja määritelty laissa, on mahdollista valita itselle sopivin työtapansa ja näkökulmansa, jotta pääsee parhaalla tapauksessa omiin tavoitteisiinsa. Sosiaalityön tavoite on saada aikaan asiakkaan kannalta positiivinen muutos, joka on pääasiassa resurssivajeen korjaaminen yksilön suhteissa muihin tai yhteisöön.

# data[].attributes.body
Olen jo vuosia tehnyt töitä sosiaalialan ammattilaisena, ja siitä huolimatta ajatukseni sosiaalityöstä on muuttunut ja laajentunut todella paljon tämän kurssin aikana. Olen ahminut tietoa lukemalla kirjoja, kirjoittamalla ylös ajatuksia, ottamalla selvää eri lähteistä ja kuuntelemalla luentoja ja tietysti, keskustelemalla muiden opiskelijoiden kanssa. Ajatusten vaihtaminen, uuden oppiminen ja näkökulmien muuttuminen on mielestäni ollut erittäin antoisaa. Kuvittelin, että osaan määritellä sosiaalityötä, mutta näin monesta näkökulmasta en olisi sitä osannut tehdä. Se, että sosiaalityö todella on suoran asiakastyön lisäksi myös yhteiskunnallista vaikuttamista, on ollut minulle yksi näistä uusista näkökulmista. Globaalien ja paikallisten ilmiöiden vaikutus yhteiskuntaan ja sitä kautta sosiaalityöhön, niiden tutkiminen ja mahdollisesti myös ennustaminen on erittäin tärkeä osa sosiaalityötä. Kun keskiössä on asiakas ja hänen ihmisarvonsa ja -oikeutensa, toimii sosiaalityöntekijä asiakkaan oikeuksien turvaajana ikään kuin "sosiaalisena asianajajana".  Tämän kurssin myötä olen oppinut, kuinka monia asioita asiakkaan tukemisessa tulee ottaa huomioon. Poimin sosiaalihuoltolaista seuraavat sanat liittyen sosiaalityön luonteeseen; "lieventää, vahvistaa ja edistää". Nämä kolme sanaa tiivistävät hyvin sosiaalityön tehtävät. Olen vieläkin motivoituneempi oppimaan, kun mitä olin alkusyksystä. Kiitos!

-Saara

# data[].attributes.body
Jorma Sipilä nosti esiin omassa luennossaan (2012), että sosiaalityön kohteena on ihmisen ja ympäristön välinen vuorovaikutus. Olisi tarkasteltava sitä, kuinka ihminen liittyy toimintansa kanssa ympäristöön ja millaisia hyvinvoinnin vajeita hänellä on tässä vuorovaikutuksessa. Mielestäni tämä oli kiinnostava näkökulma ja antoi jotenkin lohdullisen vision työhön. Mielestäni vuorovaikutus on taito, jota voi harjoitella ja oppia.  Sosiaalityön väline on tieto ja työssä on tärkeää Sipilän mukaan myös tiedon ja empatian suhde. Sosiaalityön tavoitteena on kansalaisen sosiaalisten oikeuksien toteutumisen turvaamistehtävä ja perustana on ihmisarvo, etiikka ja ihmisoikeudet. Jäin miettimään, että tehtävä on laaja ja vaativa mutta mahdollinen. Vuorovaikutustaitoja voi harjoitella ja oppia yhdessä kunkin tilanteen vaativien toimijoiden kanssa. Tämä sosiaalityön toiminnallinen ihmiskäsitys näyttäytyy minulle myös osallisuuden ja myönteisen tunnistamisen kenttänä, jossa voi tehdä hyvää sosiaalityötä asiakasta kunnioittaen.
-Paula

# data[].attributes.body
Näkemykseni sosiaalityöstä ennen luentoja oli lähinnä perustoimeentuloon ja hyvinvointia tukevaan yhteiskunnalliseen toimintaan liittyvää tietoa. Luentojen myötä näin sosiaalityön laajemman tehtävän yksilöiden ja yhteiskunnallisen vaikuttamisen näkökulmasta. Asiakasta autetaan ja tuetaan vuorovaikutuksessa ja ihmissuhteissa ja itsenäisen elämän alkeissa. Mikko Mäntyniemi kiteytti yksilölähtöisen sosiaaityön mainiosti: "Ihmisen rajoja tukien ja kunnioittaen". Sosiaalityön sosiologinen ja yhteiskunnallinen tiedon tuottamisen tehtävä on mielenkiintoinen ja avartava. Sosiaalityö tieteenalana kytkeytyy useaan muuhun tieteenalaan, kuten itseäni lähinnä olevaan terveysalaan. Sote-palvelurakenne uudistukset näyttäytyvät sosiaalityön näkökulmasta haastavammilta, kun
terveyspalveluita järjestellään uudelleen ja palvelut teknologistuvat.
-Arja

# data[].attributes.body
Pidin määritelmästä, jonka mukaan sosiaalityö perustuu tieteelliseen tietoon, ammatillis-tieteelliseen  osaamiseen ja sosiaalityön eettisiin periaatteisiin, ja sen kohteena on vuorovaikutustilanteet ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä. Lukion jälkeen suunnittelin hakevani sosiaalikasvattajaksi, mutta pelkäsin joutuvani liian haasteellisiin tilanteisiin vaikeissa olosuhteissa elävien ihmisten kanssa toimiessa. Nyt 25 vuoden päästä   ajatus ei tunnu enää pelottavalta. Itseasiassa sosiaalityön määritelmä antaa paljon eväitä nähdä sosiaalityö laajempana ja moniulotteisena kokonaisuutena, joka jo itsessään tarjoaa toimintatapoja ratkaisujen etsimiseen.

# data[].attributes.body
Luentomuistiinpanojani lukiessani, minulle korostuivat seuraavat asiat. Sosiaalityön kohde on hyvinvoinnin lisääminen ja muutostyö. Hyvinvointiin sisältyy ihmisyyden käsite, ja ihmisyyden käsitteeseen sisältyy monia tasoja. Sosiaalityön kohteena ei ole yksilö, vaan hänen ja hänen ympäristönsä suhde, ja sen moninaiset tapahtumat. Sosiaalityö koostuu teorioista ja tiedosta. Tieto on muodostettu erilaisten tutkimusten tuloksista. Lisäksi sosiaalityö koostuu ammatillisuudesta, jonka muovaamisen jokainen sosiaalityöntekijä on aloittanut opintojensa myötä. Olennaista sosiaalityössä ovat eettiset periaatteet, ihmisarvo ja ihmisoikeudet. Tämän myötä voi todeta, että sosiaalityössä on hallittava laajasti erilaista informaatiota.

Sosiaalityötä tarvitaan, koska kukaan meistä ei tiedä mitä elämässä voi tulla vastaan ja yllätyksistä voi olla vaikea selvitä yksin. Tähän yhdistettynä sosiaalityön tavoite hyvinvoinnin lisäämisestä sai ajatukseni kääntymään niin päin, että miten meillä olisi asiat, jos sosiaalityötä ei olisi?  Väittäisin, että yhteiskunnassamme vallitsisi hallitsematon epäjärjestys ja kaaos. Meillä olisi suunnattomasti esimerkiksi työttömyyttä, asunnottomuutta, päihteiden käyttäjiä ja rikollisuutta. Lapset eläisivät pelottavissa ja turvattomissa olosuhteissa ja he voisivat huonosti. Koulut jäisivät heillä käymättä ja ammatti saamatta. Eräänlainen kierre ihmisten elämässä alkaisi, eikä se todennäköisesti koskaan katkeaisi.

Pidän hyvänä asiana, että sosiaalityön ohjenuoraksi ja taustatueksi on säädetty sosiaalihuoltolaki, jotta työllä on perusta, johon vedota ja jota noudattaa. Sivukommenttina mainitsen, kuinka omassa virassani lastensuojelun sosiaaliohjaajana joskus tuntuu, että lakeja sovelletaan valtiossamme hyvinkin monella tavalla, enkä aina ymmärrä miten erilaisiin soveltamisiin on päädytty. Sosiaalihuoltolain 15 § määrittää, mitä sosiaalityö on, ja sitä tulee noudattaa. Pykälästä tulkitsen, että sosiaalityöntekijän tehtävä on muodostaa yhdessä asiakkaan kanssa tuen ja palveluiden kokonaisuus mukaan lukien muiden mahdollisten toimijoiden palvelut, sekä ohjata ja neuvoa asiakasta niihin. Lisäksi sosiaalityöntekijän tehtävänä on varmistaa, että määritellyt palvelut toteutuvat ja arvioida, ovatko palvelut vaikuttaneet positiivisesti asiakkaan tilanteeseen.

Sosiaalityön perspektiiveihin syventyessäni jäin pohtimaan, voiko yksi sosiaalityöntekijä tehdä työtään kaikista kolmesta perspektiivistä lähtien. Hän voi työskennellä kunnalla palvelujärjestelmän ytimessä, mutta käyttäen terapeuttista työotetta työssään ja pohtien samalla kriittisesti yhteiskunnan ja/tai työnantajan tarjoamia palveluita tai niiden puutteita ja tehdä aloitteita toimenpiteistä puutteiden korjaamiseksi. Asiaa edelleen ajatellessani, mieleeni tuli kysymys, valikoituuko kuitenkin perspektiivi työtehtävän mukaan? Esimerkiksi perheneuvolan sosiaalityöntekijä tekee terapeuttisesta orientaatiosta, lastensuojelun sosiaalityöntekijä on individualistis-reformistinen ja erilaiset tutkija-sosiaalityöntekijät ovat mielestäni yhteiskuntakriittisiä. Perheneuvolan sosiaalityöntekijän työorientaatioon ei niinkään kuulu palvelujärjestelmäkeskeisyys eikä yhteiskuntakriittisyys, vaan pyrkiä yksilön kanssa kohti muutosta terapeuttisin keinoin.
Minä tunnistan olevani sosialistis-kollektivistinen, mutta näen, että en pysty aidosti työskentelemään yhteiskuntakriittisesti kunnallisessa työssä, koska eteen on tullut tilanteita, että joutuisin kritisoimaan työnantajaani. Työantajan asenteen ollessa ”kenen leipää syöt, sen lauluja laulat”, ei eriävän mielipiteen julkituominen työnantajan linjauksista ole suotavaa. Näin ollen ajattelen, että yhteiskuntakriittisyys on enemmänkin perspektiivinä työlleni ja henkilökohtainen orientaationi.

Jäin miettimään sosiaalihuoltolain 7§:ää koskien rakenteellista sosiaalityötä. Pidän tätä pykälää äärimmäisen hyvänä ja tärkeänä, että sellainen on säädetty. Pykälässä määritellään kuinka ”rakenteellisella sosiaalityöllä on huolehdittava sosiaalista hyvinvointia ja sosiaalisia ongelmia koskevan tiedon välittymisestä ja sosiaalihuollon asiantuntemuksen hyödyntämisestä hyvinvoinnin ja terveyden edistämiseksi”. Jäin pohtimaan, kuinka erilaisissa organisaatioissa pykälän toteutumisesta huolehditaan. Onko se kuitattu jonkinlaisilla kehittäjä-sosiaalityöntekijän tehtävillä, jotka kokoavat tietoa erilaisten kyselyiden kautta vailla minkäänlaista kontaktia asiakkaiden kanssa työskenteleviin työntekijöihin? Kyseiset kehittäjä-sosiaalityöntekijät ovat itse määritelleet kysymykset kyselyihin organisaation intressien perusteella, jolloin työntekijä ei saa vastattua kyselyssä asiaan jonka itse kokisi olennaiseksi asiakkaan tilanteen kannalta. Olennaista työtä toki tällaisenaankin, mutta väitän, että jos aidosti haluttaisiin edistää asiakkaiden ja asukkaiden hyvinvointia ja terveyttä, olisi kehittäjän järjestettävä jonkinlainen keino kuulla työntekijöiden ajatuksia ja näkemyksiä kohtaamistaan epäkohdista. Sosiaalihuoltolain 7§ on itseäni henkilökohtaisesti todella kiinnostava pykälä, johon aion opinnoissani syventyä enemmän!

# data[].attributes.body
Ymmärsin luentojen kautta, että sosiaalityö on monimuotoisempaa, kuin yleiset ennakkokäsitykset alasta. Niitä ennakkokäsityksiä oli myös itsellä, toivon mukaan tulevat luennot toisivat mukanaan samanlaisia asioiden avautumisia. Erityisen mieleenpainuvaa oli se näkökulma, että sosiaalityön kohteena ei olekaan ihminen eikä asiakas, vaan vuorovaikutustilanteet ihmisten ja yhteiskunnan välillä. Odotan innolla tulevia luentoja!

# data[].attributes.body
Luennot avarsivat merkittävästi mielikuvaani sosiaalityöstä. Huomaan, että tähän asti olen mieltänyt käsitteen sosiaalityö ehkä turhankin kapea-alaisesti, enkä niinkään lähes kaikille elämänalueille ulottuvana. Luennot antoivat sosiaalityöstä kuvan monipuolisena auttajana ihmisen elämän eri aikakausina ja vaiheina. Jään odottamaan seuraavia luentoja mielenkiinnolla.

# data[].attributes.body
Luentojen avulla minulle on avautunut, kuinka laaja alainen sosiaalityö on. Sosiaalityö näyttäytyi aiemmin silmissäni pääasiassa ihmisten auttamisena, mutta nyt näen myös sosiaalityön yhteiskunnallisena toimijana ja vaikuttajana sekä tahona, joka tukee yhteisöjen toimintamahdollisuuksia ja sitä kautta ihmisten hyvinvointia.

Sosiaalityö ammatti-identiteettinä laittoi miettimään millainen oma ammatti-identiteetti mahdollisesti olisi ja mitä kaikkea sosiaalityöntekijänä pitää ottaa huomioon omassa toiminnassaan.

Ilona

# data[].attributes.body
Luentovideoiden katsomisen jälkeen ensimmäinen ajatus oli, että "apua miten paljon tietoa". Kaiken uuden tiedon jäsentäminen vei hetken ja vaati useamman katselukerran. Kun pohjalla ei ole työ- tai opiskelukokemusta sosiaalialasta, oli luennot täynnä uutta tietoa sosiaalityöstä. Nyt sitä vasta alkaa ymmärtämään kuinka laaja-alainen sosiaalityö on ja kuinka paljon tietoa sekä osaamista sosiaalityöntekijällä pitää olla. Sosiaalityöstä oli itsellä mielikuva lähinnä päätöksien tekijänä sosiaaliohjaajien rinnalla, joten kaikki se yhteiskunnallisiin rakenteisiin vaikuttaminen ja tutkimuspuoli oli uutta. Sitä jäin miettimään, kun useasti mediassa on esillä, kuinka paljon eri kaupungeissa on työntekijäpulaa niin pystyykö käytännön työssä paineen alla toiminaan kaikkien säännösten ja arvojen/etiikan mukaisesti.

Katariina

# data[].attributes.body
Sosiaalityöhön käsitteenä olen päässyt tutustumaan sosiaalityön perusopintojen muiden kurssien, mutta myös sosionomiopintojeni kautta ja siitä huolimatta, kun aiheeseen perehtyy, kokee "ahaa elämyksiä". Sosiaalityö on hyvin laaja-alainen ja monimuotoinen, johon kuuluu paljon eri asioita. Koen sosiaalityön todella tärkeänä sekä niin sanotusti ajattomana. Uskon, ettei sosiaalityö lopu koskaan, vaan sille on aina tarvetta. Maailmassa ei ikinä asiat voi olla niin hyvin, etteikö sosiaalityötä tarvittaisiin.

Sosiaalityö paneutuu niin yksilöihin kuin yhteisöihinkin ja ydinajatuksena on rinnalla kulkeminen, ihmisten hyvinvoinnin ja osallisuuden lisääminen. Mitään ei tehdä kenenkään puolesta, vaan asiakkaan/asiakkaiden kanssa etsitään yhdessä oikeita polkuja, palveluita, tukitoimia, jotta vaiheesta pääsee yli.

- Jenna

# data[].attributes.body
Luentojen ja linkitettyjen materiaalien kuuntelemisen jälkeen sosiaalityö näyttäytyy huomattavan laajana ja monipuolisen osaamisen ja tietojen omaksumisen vaativana koulutuksena,  tieteenä ja käytännön ammattina. Sosiaalityöstä ja ammattitaidon ylläpitämisestä tekee mielestäni erityisen ja haastavankin johtuen sen vahvasta linkittymisestä yhteiskuntaan ja myös sen muutoksiin sekä sosiaalityön tieteenalan läheisyydestä ja osin päällekkäisyydestä muihin tieteenaloihin.

Päällimmäisenä mieleeni jäi Niemelän muistutus sosiaalityön kohteena olevan nimenomaan yksilön ja yhteiskunnan vuorovaikutus pelkän yksilön sijaan.

-Maarit

# data[].attributes.body
Sosiaalityön teoreettinen puoli on melkein hämmentävää ja laajaa. Olen ajatellut sosiaalityötä ihmissuhdetyöskentelynä, joka kohdistuu henkilön auttamiseen suhteellisen suoraviivaisesti eli en ole tiennyt mitä sosiaalityön kohteena yhteiskunnassa on.  Sosiaalityön takana oleva tieto jää mielestäni helposti näkymättömäksi. Ehkä jos asiat ovat hyvin sosiaalityötä ei nähdä olevan olemassa? Ja jos asiat ovat huonosti ei tiedetä millaista apua voisi saada sosiaalityön kautta.
-Mari A

# data[].attributes.headline
Omia ajatuksia sosiaalityön määrittelemisestä 

# data[].attributes.subject
Omia ajatuksia sosiaalityön määrittelemisestä 

# data[].attributes.body
Luennot jäsensivät sosiaalityön määritelmällistäkin moniulotteisuutta hyvin. Huomaan aina uudestaan lähestyväni sosiaalityön määrittelyä omasta työkokemuksesta ja käytännön työstä käsin, sosiaalityön ja sosiaaliohjauksen työnjaon tai rajapinnan kautta. Sosiaalityön merkitys, luonne ja tarve verrattuna  sosiaaliohjauksen keinoihin auttaa asiakasta löytyy siis TIEDON eri ulottuvuuksien kautta. Arkitietoa, kokemustietoa ja empatiaa syvällisemmän tieteellisen lähstymistavan, tiedonmuodostuksen ja tiedon hyvödyntämisessä asiakastyössä. Omassa työssä pohditaan usein erityisen tuen ja sen asiakkuuden määrittämistä joko asiakkaan pysyvien hyvinvointivajeiden tai sen hetkisten, komplisoituneiden tilanteiden kautta. Sosiaalityölle ja sen tiedon hyödyntämiselle voi olla asiakastyössä myuös ajoittaista tarvetta, vaikka sosiaaliohjauksen keinoilla onkin myöhemmin taas mahdollista jatkaa asiakastyötä.

En ole edennyt opinnoissa suunnitelman mukaan lineaarisesti, vaan aloitin perusopinnot vuoden vaihteessa tekemällä ensimmäisenä sosiaalityön teorian sekä tutkivan sosiaalityön kurssit. Etenkin sosiaalityön kohteen täsmentyminen näissä luennoissa jäsentää omaa ajatteluani jatkoa ajatellen hyvin tässä kohtaa.

mietiskeli Minna-Liisa Kotkasta

# data[].attributes.body
Sosiaalityön kenttä on monipuolinen ja laaja-alainen samoin kuin sosiaalityöntekijän työ, sosiaalityön alaisuuteen kuuluu koko ihmisen elinkaari ja erityisryhmät. Luentoja kuunnellessani ja luentomateriaalia läpikäydessäni huomasin, etten aiemmin ole osannut ajatella miten laaja teoreettinen pohja sosiaalityöllä oikeastaan onkaan, oma käsitykseni on ollut varsin käytännönläheinen ja yksilöön sekä yhteisöön rajoittuva. Minulle uutena näkökulmana tuli, että sosiaalityön kohteena ajatellaan olevan ihmisen ja ympäristön välisen suhteen haasteet ja ristiriidat sekä ratkaisun löytäminen niihin. Itse olen ajatellut aiemmin sosiaalityön kohteena olevan ihmisen yksilönä, yhteisön ja yhteiskunnan osana ja ihmisen perustarpeiden ja hyvinvoinnin turvaamisen. Sosiaalityötä tehdään monella tasolla; yksilö, yhteisö ja yhteiskunta. En ole aiemmin hahmottanut yhteiskunnan rakenteisiin vaikuttavaa sosiaalityötä näin laajasti.  Sosiaalityötä määrittävät monet asiat; yhteiskunnan rakenteet, ilmiöt, arvot ja normit, laki, kulttuuri, kuntien palvelurakenteet sekä tieto, joka perustuu sosiaalitieteeseen ja muihin lähitieteisiin sekä kokemuksellinen tieto. Sosiaalityötä määrittävät vahvasti myös eettiset näkökulmat, tasa-arvoisuus ja oikeudenmukaisuus. Huomasin pohtivani myös sitä, että sosiaalityötä voidaan tehdä monenlaisella työotteella riippuen tilanteesta. Tärkeää on, että työ on tavoitteellista ja suunnitelmallista, kun ongelma on saatu määritettyä ja että sitä arvioidaan säännöllisin väliajoin. Olennaista työssä on asiakkaan osallistaminen, kohtaaminen ja muutokseen tähtäävä työ. Paljon oli luennoilla käytännön työstä tuttuja elementtejä, mutta paljon myös innostavia ja ajatuksia herättäviä uusia näkökulmia sekä laaja teoreettiseen tietoon perustuva lähtökohta, johon nyt varmasti aletaan tutustua tarkemmin opintojen myötä.
Minna S.

# data[].attributes.body
Sosiaalityön perusta avautui minulle luentojen jälkeen määritelmältään laajempana mitä osasin ajatella. Teoriaperusta hahmottui pääpiirteittäin luentojen perusteella, jota kiinnostaa ymmärtää jatkossa syvemmin. Uutta oli sosiaalityön käytännönläheisyys teoriatasolla esimerkiksi tieteenalan tutkimuksen kohdentuminen asiakastyön prosesseihin. Tai rakenteellinen sosiaalityö, jossa tietoa tuotetaan  "alhaalta ylöspäin" käytännöstä vaikkapa kunnan päättäjille tiedoksi. Ja uutta oli myös sosiaalityöntekijän vastuullisen roolin korostuminen tiedon tuottajana ja eteenpäin viejänä. Jäin miettimään millaisia valmiuksia (tai henkilökohtaisia ominaisuuksi) sosiaalityöntekijältä vaaditaan, jotta hän pystyy toimimaan/ajattelemaan noin laaja-alaisen teoriaperustan/perspektiivien mukaisesti käytännön työssä ja saamaan aikaan todellista muutosta esimerkiksi yksilötasolla.
- Sanna

# data[].attributes.body
Sosiaalityötä tehdään yksilön, yhteisön ja/tai yhteiskunnan hyvinvoinnin turvaamiseksi. Iteselleni uusi ajattelutapa oli, että sosiaalityön kohteena ei ole ihminen vaan ihmisen ja ympäristön väliset ristiriidat ja ongelmat sosiaalisissa suhteissa. Itse olen ennen ajatellut sosiaalityön ”ihmisen auttamistyöksi”. Ensimmäisten luentojen jälkeen ymmärsin, kuinka vähän ymmärsin sosiaalityön laajuudesta ja sen erilaisista viitekehyksistä. Geronomin koulutuksella on työkokemuksellani ikääntyvien palveluissa, olen tarkastellut asioita lähinnä ikääntyvien näkökulmasta.

Sosiaalityön työkenttä on laaja ja monialainen ihmisen elinkaaren ja ympäristön monimuotoisuuden vuoksi. Yksilön ja ympäristön välillä voi olla hyvin monenlaista problematiikkaa. Sosiaalityö onkin  tieteenala, jonka soveltamiseksi on ymmärrettävä sen läheistä suhdetta muihin tieteenaloihin.

Sosiaalityö on tavoitteellista ihmisoikeustyötä, jossa keskiössä on tasa-arvoisuus ja ihmisoikeudet. Sosiaalityö vaatii monialaista tietoa mm. lainsäädännöstä, sosiaalipoliittisesta- ja palvelujärjestelmästä sekä eri kulttuureista. Koska sosiaalityö on ihmisten parissa tehtävää työtä, on tärkeää ymmärtää myös kehityspsykologiaa ja muita ihmisen käyttäytymiseen liittyviä lainalaisuuksia. Niemelän mukaan tieto on sosiaalityön tärkein työväline. Itse ajattelen tärkeiksi työvälineiksi myös oman persoonan, arvomaailman ja empatiakyvyn. Yhteiskunnan eri tasoilla sosiaalityöhön vaikuttaa  niinikään ajan poliittiset päätökset, toimintakäytänteet sekä asenteet. Sosiaalityötä toteutetaan hyvin moninaisissa toimintaympäristöissä eivätkä kansalaiset ole mielestäni aina tasa-arvoisessa asemassa. Epätasa-arvoa voi esiintyä paikkakuntakuntakohtaisesti, kulttuurikohtaisesti tai vaikka ikäryhmäkohtaisesti.

Sosiaalityön perspektiiveistä itselle oli selvintä palvelujärjestelmäkeskeinen ja terapeuttinen näkökulma työn toteuttamiseen. Työskentelen gerontologisessa sosiaalityössä sosiaaliohjaajana ja työtäni ohjaa vahvasti nykyinen sosiaaliturvajärjestelmä. Työskentelen asiakaslähtöisesti vuorovaikutuksessa asiakkaan kanssa asiakkaan tarve keskiössä. Aina asiakkaan ja työntekijän näkemys asiakkaan tarpeesta eivät ole samanlaiset. Työn onkin usein asiakkaan tukemisen ja kontrolloinnin tasapainoilua. Yhteiskuntakriittinen näkökulma näyttäytyy myös työssäni mm. pyrkimyksenä vaikuttaa ikäihmisten asemaan yhteiskunnassa lisäämällä heidän tasa-arvoisuuttansa ja autonomiaa omaan elämään liittyvissä ongelmissa. Ikäihmiset ovat mielestäni ainakin omalla paikkakunnallani varsin epätasa-arvoisessa asemassa verrattuna esimerkiksi työikäisiin sosiaalityön asiakkaisiin.
- NiinaT

# data[].attributes.body
Ajatuksia sosiaalityöstä

Mielestäni sosiaalityö käsitteenä on jo niin laaja,että sitä on vaikea edes tiiviisti määritellä. Minusta se on mm. sitä,että suhtautuu ennakkoluulottomasti erilaisten taustojen,elämänpolkujen ja elämäntilanteiden keskellä oleviin ihmisiin. Sosiaalityön lähtökohtana on mielestäni työntekijällä oleva auttamisenhalu,ja oikeudenmukainen ote jokaista kohtaamaansa asiakasta tai asiakasryhmää kohtaan. Varsinkin se,että pystyy omat ennakkoluulonsa( jos niitä on) ,laittamaan syrjään ja hyväksymään ihmisten valitsemat polut on tärkeää. Sosiaalityön merkitys hyvinvointiyhteiskunnissa on äärimmäisen tärkeää.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on tavoitteellista työtä yhdessä asiakkaan ja tarvittaessa hänen muiden toimijoiden kanssa.sosiaalityön tavoitteena on muutos asiakkaan tilanteeseen,suunnitelma laaditaan asiakkaan kanssa.
sosiaalityön vetovoimaisuutta tulisi vahvistaa;työtä tehdään valtavien työpaineiden sekä haastavien ja monimutkaisten asiakastilanteiden keskellä.myös resurssipula on krooninen ongelma,päteviä tekijöitä on vaikea löytää.
Sosiaalityössä korostuu tapauskohtaisuus.Asiakkaan osallisuutta pyritään tukemaan ja huomioidaan työskentelyssä asiakaslähtöisyys.joskus työntekijä kuitenkin joutuu tekemään perustellun päätöksen,jolloin asiakkaalta evätään palveluita tai hänelle ei haettua palvelua myönnetä.

Luennot olivat mielenkiintoista kuunneltavaa ja paljonkin uusia näkökulmia avautiu
Satu L

# data[].attributes.body
Sosiaalityön monimuotoisuus ja laaja-alaisuus aukesi hyvin luennoista ja videoista. Sosiaalityö on asiantuntijatyötä ja sen tavoitteena on hyvinvoinnin lisääminen moninaisia työmenetelmiä käyttäen. Pauli Niemelä toi hyvin omassa luennossaan esille miten sosiaalityöllä voi keskustelun kautta olla terapeuttinen vaikutus sekä miten sosiaalityön kohteena on vuorovaikutus asiakkaan ja hänen ympäristönsä sekä yhteiskunnan välillä. Sosiaalityössä välineenä on teoria ja  tieto ja kaiken tiedon tuottamisen väline on tutkimus ja erilaiset tutkimustulokset. Sosiaalityön perustana on ihmisarvo ja eettiset perusteet sekä ihmisoikeudet. Sosiaalityö on mielenkiintoinen ja monipuolinen kokonaisuus ja sen avulla pystytään auttamaan  ja löytämään ratkaisuja ihmisten eriliasiin tilanteisiin elämän eri vaiheissa.
-Sarianna

# data[].attributes.body
Ensimmäisenä mieleen jäi sosiaalityöstä sen tavoitteellisuuden merkitys sekä tavoitteista taas hyvinvoinnin lisäämiseen tähtäävä työote koskien sekä yksilöä että yhteiskunnan rakenteita, joiden molempien kautta on mahdollisuus vaikuttaa muutostyöhön ja tätä kautta taas hyvinvoinnin lisääntymiseen. Jäin pohtimaan tavallaan sellaista dominoefektiä jossa yhteen osaan vaikuttamalla lähtee muutkin osat etenemään. Yksilötasolla sekä yhteiskunnan rakenteiden tasolla.

Sosiaalityössä haastaa alati muutoksessa oleva maailma jossa sosiaalityön täytyy pysytellä mukana vastaamassa palveluita niihin tarpeisiin mitkä kulloinkin yhteiskunnassa ovat pinnalla.

Sosiaalityö on vaikuttavaa työtä jossa keskiössä on yksilö suhteessa yhteiskuntaan; ei koskaan irrallaan siitä ajasta missä elää, siitä ympäristöstä missä elää, siitä yhteisöstä missä elää, siitä kehitysvaiheessa missä elää, siitä kulttuurista missä elää. Merkityksensä luo myös asiakkaan omat voimavarat sekä myös työntekijän ammatillinen kehitys sekä voimavarat tarttua ja nähdä oleellinen. Tukea ja antaa asiakkaalle niitä oivalluksia ja työkaluja jolla hän pärjää jatkossa, osallistaa asiakasta.

Jäin pohtimaan että luentojen perusteella voisiko sanoa että sosiaalityön tarkoitus loppujen lopuksi on tehdä itsensä tarpeettomaksi?

Tanja I.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö kokonaisuutena vaikuttaa ja kuulostaa erittäin laajalta ja hyvin monipuoliselta. Sosiaalityö käsitteenä tuntuu itselle vielä hyvin laajalta ja jopa hieman sekavalta. Ajattelen, että siihen liittyy hyvin moniulotteisia tilanteita ja kokonaisuuksia. Luennoista jäi mieleen myös ajatus, kuinka tärkeästä ja haastavasta työstä on kyse. Sosiaalityössä tarvitaan hurjan paljon tietoa toisilta tieteenaloilta. Asiakkaan kohtaaminen, tukeminen muutoksessa sekä erilaisissa tilanteissa on työn keskiössä.

Luennoilta jäi myös mieleen, miten sosiaalityötä tehdään ei pelkästään yhden asiakkaan kanssa, vaan ollaan vuorovaikutuksessa hänen ympäristönsä, perheensä yms muiden hänen elämään vaikuttavien asioiden  kanssa. Myös yhteiskunnallinen painotus sosiaalityössä nousi useasti esiin.

Ajattelen että sosiaalityössä tarvitaan myös oikeaa "maalaisjärkeä", koska tilanteet usein ovat arjessa tapahtuvia. Tietoperustan tulee olla hyvä työn taustalla, mutta tietynlainen sisäinen intuituio ihmisten kanssa työskennellessä on iso etu.

Tietyllä tavalla ensimmäiset luennot vahvistivat omaa ammatillista identiteettiäni ja vahvisti ajatusta että olen tärkeällä ja oikealla alalla.  Odotan innolla lisää!

Sonja L.

# data[].attributes.body
Sosiaalityöllä tavoitellaan muutosta. Muutoksen kautta on tarkoitus tasata erilaista eriarvoisuutta. Sosiaalityö kohdistuu yhteiskunnan kaikille tasoille ei pelkästään yksilön tai yhteiskunnan. Osittain sosiaalityön on materiaalisten perustarpeiden turvaamista, mutta myös erittäin paljon muuta. Itsessään sosiaalityön tulee perustua etiikkaan, ihmisarvoihin, lainsäädäntöön ja kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin. Vaikka sosiaalityön määritelmä tuntuu selkeälle, niin silti nämäkin materiaalit vahvistivat aiemmat ajatukseni, että sosiaalityössä on hurjan paljon käsitteitä ja teorioita. Alan tuoreena opiskelijana on haastavaa päästä kaikista jyvälle ja osalta soveltaa niitä käytäntöön. Sosiaalityöntekijänä tulee tuskin koskaan valmiiksi. Kokemus työssä ja elämässä tulee muokkaamaan omaa ajattelua ja käsitystä erilaisista asioista. Työ ei myöskään todennäköisesti ikinä lopu tai tule tunnetta, että olisi turha. Epäilen suuremman ongelman olevan hurja riittämättömyyden tunne. Hieman mietityttääkin miten sen mahdollisen riittämättömyyden kanssa tasapainoillaan oman jaksamisen kanssa niin, että työ ei kyynistä tai tule ahdistavaksi.

Jenni L.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö vaikuttaa laajalta ja haastavalta moninaisuuden kokonaisuudelta, jota pohjaa Mikko Mäntysaaren videohaastattelussaan mainitsema Marjatta Eskolan ajatus sosiaalityöstä auttamisen instituutiona, jonka käytännössä yhdistyy tukeminen, auttaminen sekä kontrolli. Ensimmäisistä luennoista jäi päällimmäisenä tunne siitä, että sosiaalityö on tosiaan sekä haastavaa että erittäin olennaista toimintaa yksilön ja yhteisön hyvinvoinnin tukemisessa erilaisissa tilanteissa. Muutkin ovat täällä jo maininneet sosiaalityön julkisuuskuvan olevan usein yksipuolinen ja negatiivissävytteinen, miten tämä vaikuttaa itse käytännön sosiaalityöhön? Tai esimerkiksi meidän opiskelijoiden itseymmärrykseen sosiaalityöstä?

Jäin miettimään luentojen pohjalta tiedon merkitystä sosiaalityössä. Suonio korostaa luennoillaan sosiaalityön olevan tietointensiivistä. Käytännön suorassa asiakastyössään sosiaalityöntekijä kohtaa sen, miten laajemmat yhteiskunnalliset ilmiöt konkretisoituvat yksilön elämässä, mikä vaatii tietoa ja ymmärrystä yhteiskunnallisista ilmiöistä. Luennolla huomioitiin se, että sosiaalityön kohde on häiriö ihmisen ja hänen ympäristönsä välisessä vuorovaikutuksessa. Käytännön työssä ja asiakaskohtaamisessa sosiaalityöntekijä lähtee liikkeelle tämän häiriön hahmottamisesta. Työtä pohjaa oma mm. ammatillinen osaaminen, tieteellinen tieto sekä eettiset periaatteet. Työ on tapauskohtaista ja suhdeperustaista, minkä seurauksena tiedon voi ajatella syntyvän vuorovaikutteisessa suhteessa asiakkaan kanssa. Onko resurssiniukassa työympäristössä mahdollisuus tällaisen vuorovaikutuksesta syntyvän tiedon muodostumiseen? Miten digitalisaatio vaikuttaa tähän?

Asiakaskohtaamisia dokumentoidaan, miten tällaiset tekstit voivat luoda / vaikuttaa asiakaskohtaamisiin? Miten dokumentointi vaikuttaa tiedonmuodostukseen? Voidaanko asiakasta osallistaa dokumentoinnissa?

JenniK

# data[].attributes.body
Jäin miettimään sosiaalityön määritelmää tai oikeastaan sen ajatusta yhteiskunnallisessa mielessä. Mitä siis "tavalliset" ihmiset ajattelevat sosiaalityöstä? Keskusteltuani kotona sekä pohtiessani aihetta, huomasin, että sosiaalityö ajatellaan lähes ensisijaisesti taloudellisena palveluna, tulonjakona, "köyhien auttamisena" jne. Toki se mielletään ammatiksi ja tieteenalaksi, mutta miksi sosiaalityön yhteiskunnallista vaikuttamistyötä (rakenteellista sosiaalityötä) ei nähdä? Onko työllä vaikuttavuutta, jos yhteiskunnan asenne on jo negatiivinen sosiaalityötä kohtaan? Otetaanko tieto sosiaalisista ongelmista, työttömyyden vaikuttamisesta ja riippuvuuksista tosissaan, kun ajatus on, että sosiaalityö vaan syö rahaa ja antaa sitä, niille, joilla sitä ei ole... Itse näen sosiaalityön ja sen tuomat hyödyt yhtenä hyvinvointivaltion edellytyksenä. Ihmisten hyvinvointi ei koostu ainoastaan taloudellisen tilanteen paranemisesta, siihen liittyy osallisuuden kokemukset, merkityksellinen tekeminen yms. Nämä tuntuvat unohtuvan.

Pidän termistä "arjen ihmisoikeustyö", siinä kiteytyy yksilön hyvinvointi, mutta myös laajemmin yksilön merkitys yhteiskunnalle.

Tällaisia hajanaisia ajatuksia Nadjalla.

# data[].attributes.body
Perustana lainsäädännön ja ihmisoikeussopimusten nivouma, eettiset periaatteet ja tutkimuksellinen tieto. Tähtäimessä sosiaalisten ongelmien ehkäisy ja poistaminen monitasoisesti. Nämä edellä mainitut sosiaalityön lähtökohdat painottuivat luentojen aikana. Sosiaalityö nähdään tavoitteellisena yksilön hyvinvointiin välittömästi ja yhteiskuntaan rakenteisiin välillisesti vaikuttavana tieteenalana ja “käytännön”, asiakasrajapinnassa tapahtuvana ammatillisena toimintana. Yhteiskuntakriittisen perpektiivinen ja muutosvoiman korostaminen yllätti itseni, mitä selittää oma, vasta hyvin pintapuolinen tietopankki sosiaalityön monimuotoisesta ja tieteenaloja poikkileikkaavasta luonteesta. Toki, jos oma tietämys sosiaalityöstä on tähän mennessä perustunut valtamedian uutisointiin ja hajanaisiin viittauksiin muiden aihetta sivuavien tieteenalojen opinnoissa, runsasta uusien näkökulmien ja ajatuspyöreiden pauhua saa opetella alkuunkiitollisuudella “sietämään”. Avartavaksi koin myös sosiaalityöntekijältä vaadittavien ominaisuuksien laajan kirjon: toisaalta ammatti vaatii empaattista kohtaamista, välittämistä, kanssakulkemista - ei ylä- vaan samalla puolella – toisaalta jämäkkyyttä ja  johdonmukaista tiedon soveltamista arkipäivän kohtaamista. Nämä eivät tietenkään ole poissulkevia, vaan ehdottoman täydentäviä lähestysmistapoja.

Huolimatta siitä, että jo kurssin ensimmäinen viikko nosti areenalle jokseenkin hurjan määrän uusia sidonnaisuuksia, teoreettisia tarkasteluja, tavoitemäärittelyä ja käsitteitä, ja kokonaisuuden jäsentynyt hahmottaminen ottaa aikansa, aloitus on myös ehdottomasti vahvistanut käsitystäni sosiaalityön asemasta omanlaisen elämäni airuena mitä tulee ammatinvalinnan ja tulevaisuuden näkymien suhteen. Tästä olen hyvin kiitollinen teille inspiroivien kommenttien kirjoittajille ja pedagokisesti taitaville luennoitsijoille. Odotan innolla hetkiä, kun arjen auttamistyössä kokee Ahaa-elämyksen teoreettisen pohjan kytkeytyessä käytännön kohtaamiseen.

Tuula K.

# data[].attributes.body
Oli selkeä, hyvä ajoitus kurssille, kiitos. MInulle sosiaalityön professio ei ole käytännön tasolla(kaan) lainkaan tuttua, koska en ole alaan liittyviä töitä tehnyt. Kiinnostuin sosiaalityöstä mm. juuri sen takia, että vähän niinkuin heräsin  tutustuessani sen syntyyn ja historiaan siihen kuinka merkittävä rooli sillä on ollut yhteiskunnan ja kansalaisten hyvinvoinnin ja tasa-arvon kehityksessä.

Koska minulle kaikki on niin uutta, en voi luetella kaikkia oivalluksiani, koska niitä on niin kovin monta! Ihan ensimmäinen pikkuoivallus liittyi siihen mitä olin itsekina arvellut, että esim. Amerikassa social work-käsite ymmärrettään  aika eri laajuudessa kuin Suomessa. Että täällä se on spesifimpi termi nimenomaan sosiaalityöntekijän pätevyyden omaavan henkilön harjoittamalle työlle.. Ymmärsinköhän oikein? Kansainvälisyys ja sosiaalityö muualla maailmassa kiinnostaa, onkohan siitä tulossa jollain kurssilla?

Joku muukin oli maininnut termin "arjen ihmisoikeustyö" ja se on minullekin jäänyt mieleen jostain aiemmin lukemastani artikkelista. Haluaisin ajatella, että se kuvaisi aika hyvin sitä mitä sosiaalityöntekijä päivittäisessä työssään harjoittaa. Päällimmäisenä määrittelystä jäi mieleen se, että professiota toteutetaan tutkittuun tietoon pohjaten, tarkoituksena aina lisätä tai ylläpitää hyvinvointia.

Maija Kaskimies

# data[].attributes.body
Sosiaalityön ammatin ideaalina on lieventää kaikkien ihmisten eriarvoisuutta, osattomuutta ja yleistä huono-osaisuutta. Asiakkaan materiaaliset perustarpeet pyritään turvaamaan ja yleistä hyvinvointia kohottaa (hyvinvointivajeen korjaaminen).

Termi "arjen ihmisoikeustyö" on suunnilleen oikea sana kuvaamaan sosiaalityön ammattilaisten työskentelyä. Silti toisaalta en tahtoisi myöskään omaksua sosiaalityöntekijän työtä liian ruusunpunaiseksi fantasiaksi: ideaalit ovat jalot, mutta kädet ja rajat toteuttaa sosiaalityötä käytännössä ovat inhimilliset. Tämä kuvastaa toki myös yhteiskuntamme tilannetta.

Minulla on vielä opittavaa etenkin menetelmäteorioista, mutta odotan innolla lähinnä käytännön työskentelyä ja siihen liittyviä harjoituksia.
-Sini

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on yhteiskunnan eri tasoille kohdistuvaa toimintaa. Sosiaalityön kohteena on Pauli Niemelän mukaan ihmisen ja yhteiskunnan välinen suhde. Työn tekemistä ohjaa ihmisoikeuksien ja yksilön ihmisarvon kunnioittaminen. Pyritään sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen. Sosiaalityöllä on aina tavoite. Työskennellään muutoksen aikaansaamiseksi. Tärkeää on asiakkaan osallistaminen omassa asiassaan. Sosiaalityössä tärkeää on ihmisen rinnalla kulkeminen ja sosiaalisiin rakenteisiin vaikuttaminen. Jatkuva oppiminen ja ajan tasalla oleminen yhteiskunnan asioista kuuluu sosiaalityöhön.

Marjo

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on luentojen mukaan vuosisatojen saatossa keräytyneiden akateemisten teorioiden ja syvällisten arvojen yhteensidottu kasa, mutta mitä rivien välistä voi lukea, on sosiaalityö jotain paljon käytännönläheisempää.

Sosiaalityö on ongelmanratkaisua, viranomaistoimintaa, niin auttamista kuin kontrolliakin. Sosiaalityöntekijää hallitsee lait ja etiikka, ja asiakkaan ja työntekijän suhde ei aina ole yhtä ruusuinen kun toivoisi. Parhaimmillaan sosiaalityö on arvoihin perustuvaa asiakkaan elämäntilan kohottamista, jossa sosiaalityöntekijä on keskeisessä asiantuntija-asemassa.

Leo

# data[].attributes.body
Mielenkiintoinen ja innostava luento paketti alan vaihtajan näkökulmasta, kiitos.
Mitä kaikkea sosiaalityö pitääkään sisällään. Sosiaalityöntekijän pitää osata yhdistää hankkimansa laaja-alainen tieto käytännön työhön, mutta ennen kaikkea pitää olla "sydän paikallaan". On suuri merkitys yksittäiselle ihmiselle miten tulet kohdatuksi ja kohdelluksi. Sosiaalityön vaikutukset näkyvät myös vahvasti koko yhteiskunnassa. Sosiaalityön esiin tuominen lisää tietoa ja ymmärrystä hyvässä hengessä. Joskus taas näkee sosiaalisessa mediassa ruodittavan sosiaalityötä hyvinkin negatiivisessa sävyssä. Näin ollen sosiaalityö on myös aika julkista ja arvostelu herkkää.

Satu

# data[].attributes.body
Kuunneltuani luennot korviin jäi kaikumaan sanojen ja teorioden sekamelska. Yritän osata sitä tähän jäsentää.
Sosiaalityö on tiedettä, tietoa, yhteiskuntaa, hallintoa, kontrollia, ideologiaa ja ammatti. Sitä säätelevät lait, arvot ja etiikka. Se tukee, toimii ja vaikuttaa yksilöön, yhteisöön ja yhteiskuntaan. Sosiaalityö yrittää parantaa hyvinvointivajetta. Sen kohteena on ihmisen ja yhteiskunnan väliset vuorovaikutustilanteet.

Sosiaalityö on siis valtava käsite, johon liittyy loputtomasti nyansseja, sitä sivuavia tieteenaloja, yhteistyötahoja, tietoa, teorioita ja menetelmiä. Tämän kaiken voi opiskella, mutta siltikin jokainen asiakas on erilainen, jokainen tapaus täytyy käsitellä erillisenä ja aina asiakas itse on oman elämänsä asiantuntija.

Riikka Rissanen

# data[].attributes.body
Luennoista päällimmäisenä mieleeni jäi se, miten pieni osa sosiaalityöstä todellisuudessa näkyy "ulos päin". Jos ajattelen sitä, millaisia keskusteluja olen käynyt eri ihmisten kanssa liittyen sosiaalityöhön, sen vaikuttamisen paikkoihin, tehtäviin sekä merkityksiin, huomaan, että itsellänikin on ollut jokseenkin suppea kuva siihen nähden, miten laajalta sosiaalityön perusta näyttäytyi luentojen materiaaleissa.

Juuli

# data[].attributes.body
Sosiaalityön määritelmä ja käsitteitä- luennot saivat kyllä näin opintojen alussa ajatukset heräteltyä ja vahvisti entisestään sitäsyytä ja ajatusta miksi haluan opiskella sosiaalityötä. Sosiaalityön merkitys yhteiskunnassa on hyvinvointiyhteiskunnan kannalta tärkeää. Itselleni nousee ajatus rakenteellisen sosiaalityön merkityksestä, tärkeydestä nostaa esiin epäkohtia ja edistää ihmisten hyvinvointia ja oikeuksia.
Luennot herättelivät ajattelemaan sitä, että miten merkityksellisessä roolissa sosiaalityöntekijä on nostamaan epäkohtia. Ihmisten kohtaaminen nojaten  tutkimustietoon sekä teoreettisia perusteita hyödyntäen tuntuu myös motivoivalta sekä haastavalta ajatukselta. Muutoksessa  asiakkaan tukeminen, yksilö osaksi yhteiskuntaa.

Anu

# data[].attributes.body
Luentovideot tuntui hieman heprealta, mutta niitä kun kunnolla kuunteli ja katsoi, hahmottui kyllä selkeämmin, mitä sosiaalityö oikeasti on ja mitä se sisältää. Valitettavasti kolikolla on kaksi puolta. Voidaan ajatella, että sosiaalityö on nimenomaan sellaista selvittämistä, miksi joillakin on sellainen tilanne, miksi taloudellisia aikeuksia tms. Toista puolta, oikeuksien puolustamista, itsemääräämisoikeusien suojelemista, tms ei ole koskaan korostettu. MIKSI? Itse olen hyvin yllättynyt viime päivinä näistä kuulemista asioista. Herää sellainen kysymys, että onko sosialityön perimmäisitä toiminnallisista asioista pimitetty ihmisiltä kokonaan ja kunnolla??

Erittäin huolissani olen nimittäin kielivähemmistön kuuluvien ihmisten osalta, miten he saavat oikeudenmukaisia palveluita tms. Miten huomioidaan ne asiat oikealla tavalla. Tässä minun on helppo verrata valtaväestön ja vähemmistön välistä toimintaa. Monesti juuri kuurojen/viittomakielisten osalta asiat kyseenalaistetaan tai vääristetään päätöksineen, kuten tuossa tiistai iltana sanoin liveluennon aikana. Suomen perustuslaissa mainitaan kielelliset oikeudet, syrjintäkielto tms. Valtaväestön on helppo rinnastua omiin asenteisiin, omiin tulkintoihin, mikä olisi kuurolle/kuuroille asiakkaille oikea päätös tietämättä mitään kielellisistä oikeuksista, normeista, kulttuurista tms. Tämän vuoksi sosiaalityö on myös viittomakielisiltä kansalaisilta/huonokuuloisilta/kuurosokeilta hämärtynyt, koska usein käy ilmi, että sosiaalityö on sitä ja tätä, nähdään vain kolikon toinen puoli.

Haluaisin vahvasti tuoda eille, että sosiaalityöllä on myös velvollisuus toisen puolen korostamista, jolloin myös nämä kielelliset, työllisyysasiat paranisivat ja tulisivat paremmin näkyviin, saataisiin työllistyä. Minä esim. olen pitkäaikaistyötön juuri kuurouteni vuoksi, ja pah! Asennevammaisuus on kaikista vaikein ja haastavin vamma valtaväestössä. Järjestötyö ei tähän yksin riitä kitkemään, minkä vuoksi sanoin 30 vuotta tehneeni sitä työtä ihan riittävästi. Töitä on vielä seuraaville 30 vuodellekin.

Sosiaalityö on niin laaja. Esimerkkinä voin mainita, että minulle tuli eräs kuuro rouva huolta purkamaan, meille tulee lastensuojelun työntekijä, mitä tämä tarkoittaa. Minun piti rouvaa rauhoitella, sillä on vain hyvät merkitykset, hyvät asiat, jonka myötä vanhemmuuden jaksamista voidaan tukea. Tämä on hyvin tärkeä osa alue, että valtaväestön ja vähemmistön yksinhuoltajat saavat hyvää palvelua, sellaista, mikä auttaa jaksamaan monella tapaa.

Sosiaalityö on ehkä kaikista haastavin ala, jossa monet työskentelee.

Sosiaalityön sisältö on minun pään sisällä muuttunut viime päivien aikana.

Uusia ulottuvuuksia kohti matkaan...

Hannele

# data[].attributes.body
Luentovideot tuntui hieman heprealta, mutta niitä kun kunnolla kuunteli ja katsoi, hahmottui kyllä selkeämmin, mitä sosiaalityö oikeasti on ja mitä se sisältää. Valitettavasti kolikolla on kaksi puolta. Voidaan ajatella, että sosiaalityö on nimenomaan sellaista selvittämistä, miksi joillakin on sellainen tilanne, miksi taloudellisia aikeuksia tms. Toista puolta, oikeuksien puolustamista, itsemääräämisoikeusien suojelemista, tms ei ole koskaan korostettu. MIKSI? Itse olen hyvin yllättynyt viime päivinä näistä kuulemista asioista. Herää sellainen kysymys, että onko sosialityön perimmäisitä toiminnallisista asioista pimitetty ihmisiltä kokonaan ja kunnolla??

Erittäin huolissani olen nimittäin kielivähemmistön kuuluvien ihmisten osalta, miten he saavat oikeudenmukaisia palveluita tms. Miten huomioidaan ne asiat oikealla tavalla. Tässä minun on helppo verrata valtaväestön ja vähemmistön välistä toimintaa. Monesti juuri kuurojen/viittomakielisten osalta asiat kyseenalaistetaan tai vääristetään päätöksineen, kuten tuossa tiistai iltana sanoin liveluennon aikana. Suomen perustuslaissa mainitaan kielelliset oikeudet, syrjintäkielto tms. Valtaväestön on helppo rinnastua omiin asenteisiin, omiin tulkintoihin, mikä olisi kuurolle/kuuroille asiakkaille oikea päätös tietämättä mitään kielellisistä oikeuksista, normeista, kulttuurista tms. Tämän vuoksi sosiaalityö on myös viittomakielisiltä kansalaisilta/huonokuuloisilta/kuurosokeilta hämärtynyt, koska usein käy ilmi, että sosiaalityö on sitä ja tätä, nähdään vain kolikon toinen puoli.

Haluaisin vahvasti tuoda eille, että sosiaalityöllä on myös velvollisuus toisen puolen korostamista, jolloin myös nämä kielelliset, työllisyysasiat paranisivat ja tulisivat paremmin näkyviin, saataisiin työllistyä. Minä esim. olen pitkäaikaistyötön juuri kuurouteni vuoksi, ja pah! Asennevammaisuus on kaikista vaikein ja haastavin vamma valtaväestössä. Järjestötyö ei tähän yksin riitä kitkemään, minkä vuoksi sanoin 30 vuotta tehneeni sitä työtä ihan riittävästi. Töitä on vielä seuraaville 30 vuodellekin.

Sosiaalityö on niin laaja. Esimerkkinä voin mainita, että minulle tuli eräs kuuro rouva huolta purkamaan, meille tulee lastensuojelun työntekijä, mitä tämä tarkoittaa. Minun piti rouvaa rauhoitella, sillä on vain hyvät merkitykset, hyvät asiat, jonka myötä vanhemmuuden jaksamista voidaan tukea. Tämä on hyvin tärkeä osa alue, että valtaväestön ja vähemmistön yksinhuoltajat saavat hyvää palvelua, sellaista, mikä auttaa jaksamaan monella tapaa.

Sosiaalityö on ehkä kaikista haastavin ala, jossa monet työskentelee.

Sosiaalityön sisältö on minun pään sisällä muuttunut viime päivien aikana.

Uusia ulottuvuuksia kohti matkaan...

Hannele

# data[].attributes.body
Sosiaalityön määrittely ja käsitteellistäminen avasi itselleni ihan uuden ikkunan soisaalityöstä jota tavalla tai toisella olen toteuttanut jo vuosia. Sain kertaheitolla uusia näkökulmia pohdittavaksi ja sitä kautta myös oma roolini tulevana sosiaalityöntekijänä sai uudenlaisia suuntia joiden kautta koen että ammatti-identiteettini pääsee mukavasti kasvamaan ja vahvistumaan. Ihmisoikeudet ja yhteiskunnallinen oiksudenmukaisuus sosiaalityön perustana herätti kysymyksiä yhdenvertaisuudesta ja sen toteutumisesta käytännön työssä asiakastasolla sekä yhteiskunnallisessa vaikuttamistyössä. Pohtimista aiheutti mm. ristiriidat ilkeiden ongelmien ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden toteutumisen välillä sekä sosiaalityön asiakkaan oikeudet ja velvollisuudet suhteessa ympäröivään yhteiskuntaan.

Miisa T

# data[].attributes.body
Kuunnellessani luentoja tajusin, miten laaja-alainen  sosiaalityön käsite on, kun se pitää sisällään monia merkityksiä. Mielestäni sosiaalityönkäsite on myös hyvin abstrakti. Osasin odottaa, että luennoilla tulee erittäin paljon uutta, mutta yllätyin silti. Luentoja kuunnellessani tajusin, että sosiaalityö on hyvin pitkälti vuorovaikutuksellinen työ, jossa kohdataan erilaisissa elämäntilanteissa olevia ihmisiä. Sosiaalityön haastavuus on mielestäni se, että sosiaalityössä käytännössä pitää osata soveltaa teoreettista tietoa ja myös tietoja erilaisia perspektiivejä hyödyntäen. Lisäksi myös se täytyy muistaa miten vastuullista ja eettistä työ loppujen lopuksi oikein on. Luennolla pohdin myös sitä, että miten tärkeää ja merkittävää sosiaalityö on ihan yksilön ja myös yhteiskunnan auttamisen tasolla.

-Anna-Maija

# data[].attributes.body
Mielestäni sosiaalityö näyttäytyy eräänlaisena yhteiskunnan selkärankana, joka kannattelee yhteiskuntaa ja pyrkii jatkuvasti kehittymään. Yllätyin myös luentoja kuunnellessani eriävyyksistä eri sosiaalityön alojen opetuksessa. Sosionomi koulutuksessa pyritään painottamaan yksilön oikeuksia ja henkilökohtaista työotetta, kun taas kyseisellä kurssilla painotetaan enemmän yhteiskunnallista osuutta ja yksilöä ympäröivien suhteiden vaikutusta. Koska olen itse kiinnostunut rakenteellisesta sosiaalityöstä ja haluaisin mahdollisesti toimia tutkimuksellisella puolella, kiinnitän erityisen paljon huomioita yhteiskunnallisen vaikuttamiseen. Muutoksen tukeminen ja siihen pyrkiminen oli mielestäni luennoissa isossa roolissa.

-Minna P

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on laaja käsite. Se on vuorovaikutteista ja määrittyy yksilön ja yhteiskunnan suhteeseen. Kaiken kattavasti siihen vaikuttavat yhteiskunnan rakenteet. Sen päämääränä on hyvinvointivajeen korjaaminen sekä yhteiskunnan ja yksilön kokonaisvaltainen hyvinvointi ja perustarpeiden turvaaminen. Työ perustuu etiikkaan, ihmisarvoihin, vastuullisuuteen ja ratkaisukeskeisyyteen. Työtä määrittävät myös sosiaalityön kansainväliset toimintaperiaatteet, mutta eri yhteiskuntien yksityiskohtaiset tarpeet vaihtelevat. Työ on tapauskeskeistä. Tavoitteena sosiaalityössä on ongelmien ratkaiseminen yhteistyössä asiakkaan kanssa häntä osallistaen, tilanteen korjaantuminen, elämänhallinta sekä pysyvä muutos. Työn on oltava asiakasta kunnioittavaa, ei syyllistävää. Ongelma johtuu virheellisistä kytkennöistä ihmisen ja ympäristön välillä.

Sosiaalityön ollessa keskiluokkaisen moraalin vartioimista (Mikko Mäntysaari), siihen vaikuttaa se, että ihmisillä on erilaisia moraalikäsityksiä. Siksi sen on oltava teorioihin, tieteelliseen tutkimukseen ja lakeihin pohjautuvaa, ei vain työntekijän omien arvojen jatke. Eli sosiaalityöntekijän velvollisuutena on kehittää omaa ammatillista osaamistaan, hankkia jatkuvasti uutta tietoa, kyseenalaistaa oman toimintansa eettisyyttä sekä tiedostettava omat roolinsa. Sosiaalityöntekijän on tunnettava yhteiskunnallisia palvelujärjestelmiä. Hänellä on oltava tietoa ihmisen kasvusta, käyttäytymisestä, terveydentilasta, kulttuureista, erilaisista ongelmista ja ilmiöistä niiden takana sekä niiden vaikutuksesta ihmisen todellisuuskäsitykseen. Sosiaalityöntekijällä tulee olla kyky ja mahdollisuus monialaiseen yhteistyöhön eri tahojen kanssa.     ---> Onnistunut prosessi.

Hyvinvointivajetta voi korjata erilaisilla palveluilla ja niiden pariin saattamisella. Hyvinvointivajetta voidaan myös luoda osaamattomalla työllä. Sitä voi synnyttää auttamisen puolueellisuus. Esimerkiksi avioerotilanteissa äidin auttaminen ei saisi koitua isän ja toisen ulkopuolisen haitaksi. Eli ei auteta toista toisen kustannuksella. Tai poliittisesti ajateltuna hyvinvointia jakaessa varoja ei tule jakaa toiselta heikommalta ryhmältä toiselle heikommalle ryhmälle, jolloin toisen ryhmän hyvinvointi heikkenee. En usko, että palvelujärjestelmän vahvuus tai heikentäminen vaikuttaisi ihmisten haluun auttaa enemmän. Muissa yhteiskunnissa näin ei ole käynyt. Ennaltaehkäisevään toimintaan tulisi panostaa enemmän, jottei hyvinvointivajeita pääsisi syntymään. (Esim. tukiperhetoiminta tai kotiapu.) Ennaltaehkäisyn tarpeisiin tarvitaan sosiaalista raportointia ja tutkimusta. Yhteiskuntakriittisyyden onkin mahdollista toteutua juuri sosiaalisen raportoinnin ja julkisen vaikuttamisen kautta. Kaikissa sosiaalialan työpaikoissa sosiaalista raportointia ei ole mahdollista harjoittaa tai se on suppeaa. Myös politiikassa työntekijä voi olla jäävi käsittelemään joitakin asioita työnsä takia. Salassapitovelvollisuus voi vaikuttaa työntekijän julkisen vaikuttamisen mahdollisuuksiin.

- Mervi Sirén

# data[].attributes.body
Luennot olivat hyvinkin herättäviä ja ajatuksia nousi niihin liittyen paljon esiin. Sosiaalityön laajuus ja tärkeä yhteiskunnallinen asema nousi ensisijaisesti esille, ja mietinnät siitä, miten muutosta ja vaikuttavuutta voisi sosiaalityöntekijänä jokainen omalla kohdallaan viedä eteenpäin. Toki, käytännön työssä ne pienetkin teot ja toiminnot vievät eteenpäin ja työn tarkoituksellisuus nousee kussakin asiakassuhteessa erikseen esiin. Luennoilta nousi esiin myös ajatus siitä ihanteesta, jos sosiaalityöntekijöitä ei tarvittaisi yhteiskunnassa, mutta valitettavasti näin ei ole. Sosiaalityöntekijöillä on itsellään suuri rooli ja vastuu alan esiin nostamisessa ja tiedon tuottamisessa ja toivottavasti rakenteellisenkin sosiaalityön merkitys korostuu jatkossa enemmän ja se huomioidaan paremmin myös kuntien tasolla.

# data[].attributes.body
Luennot kuunneltuani meni hetki että sain jäsenneltyä ja sisäistettyä kuulemani.
Sosiaalityö on laaja-alaista asintuntijatyötä jolla pyritään voimaannuttamaan yksilön/perheen/ yhteisön elämänhallintaa ja hyvinvointia. Työskentely perustuu vuorovaikutukseen, tietoon erilaisista ilmiöistä, tietoon ihmisen toiminnallisista ulottuvuuksista, tietoon palvelujärjestelmästä sekä sitä ohjaavan lainsäädännön tuntemuksesta.
Sosiaalityö on formaalisen ja informaalisen tiedon yhdistelemistä ja hyödyntämistä. Sosiaalityön menetelmäteoreettinen tieto oli itselleni uutta ja peilasin eri perspektiivejä omaan työhöni. Eniten käytännössä näkyvät palvelujärjestelmäkeskeinen ja terapeuttinen työkentely asiakkaiden kanssa.

# data[].attributes.body
Vaikka itsellä jonkinlainen käsitys sosiaalityöstä onkin sosionomiopintojen ja harjoitteluiden myötä, jossa esimerkiksi tuli pienessä määrin tutuksi se moniammatillinen työ, jota vaikkapa päihdeasiakkaan kanssa tehdään, niin kyllähän jo nämä luennot osoittivat sen, että oma käsitys on ollut aivan liian suppea. Toki ajattelin ja tiesin sosiaalityön olevan myös tieteenala, mutta sen moninaisuus ja se, kuinka sosiaalityö linkittyy niin moneen rakenteeseen jäi mietityttämään, sekä toisaalta toi vielä lisää mielenkiintoa alaa kohtaan, että voisinko omalla panoksella jopa vaikuttaa asioihin sosiaalityön tekemisen myötä.

# data[].attributes.body
Päällimmäisenä minulle jäi luennoista mieleen muutos; muutosta haetaan sosiaalityön viitekehyksestä yksilön tai hänen sosiaalisen verkostonsa tilanteeseen tietystä kontekstista lähtien. Muutosta voidaan kuitenkin hakea myös paikallisiin sosiaalityön toimenpiteisiin tai jopa yhteiskunnallisiin rakennemuutoksiin. Tällöin näen että yksilö ja hänen tai hänen verkostonsa kokemukset ovat vuorovaikutuksessa yhteiskunnan rakenteiden kanssa. Yksilö/perhe antaa palautetta ja yhteiskunta muuttuu tämän myötä, joka puolestaan taas vaikuttaa yksilön ja hänen perheensä elämään - vuorovaikutus! En enää ajattele sosiaalityötä pelkästään yksilölähtöisenä. Rakenteellinen sosiaalityö sai ajattelemaan sosiaalityötä paljon laajemmin yhteiskunnallisesta merkityksestä lähtien.

Luennoista jäi myös ajatus siitä, että sosiaalityö on parhaimmillaan asiakkaan rinnalla kulkemista, kohtaamista ja hänen arkensa paremmaksi tekemistä. Asiakaan ja hänen perheensä tarve muutokseen arjessa määrittelee sen, miten sosiaalityöntekijän kohtaa yksilön/perheen. Tästä lähtee se yhteinen rinnalla kulkemisen matka,

Ursula Viro

# data[].attributes.body
Sosiaalityötä aukaistiin luennoilla hyvin ja se avarsi myös omaa käsitystäni sosiaalityöstä. Päällimmäisenä ajatuksena minulle jäi, että sosiaalityö on hyvinvoinnin lisäämistä ja muutosta. Sosiaalityössä pyritään ylläpitämään asiakkaan tilannetta tai sitten parantamaan sitä. Se on myös asiakkaan omien voimavarojen löytämistä ja niiden lisäämistä. Tuki voi olla myös hyvin monimuotoista, esim. henkistä, toiminnallista taikka taloudellista. Pohdin sitä, että kun sosiaalityöntekijä ajautuu hyvin erilaisiin tilanteisiin, niin kuinka taitava sosiaalityöntekijän tulisi olla, että osaisi katsastella asiakkaan tilannetta niin monesta eri perspektiivistä.

Pauli Niemelän luennossa puhuttiin myös siitä, mikä on sosiaalityön kohde. Helposti sitä itsekin ajattelin, että sosiaalityön kohteena olisi ihminen. Luennossaan Niemelä kuitenkin toi esille, että sosiaalityön kohteena ei ole ihminen eikä yhteiskunta, vaan näiden välinen suhde. Sosiaalityön kohteena on vuorovaikutustilanteet ihmisen ja hänen toimintaympäristönsä välillä. Näissä vuorovaikutustilanteissa on hyvinvoinnin vajeita, joihin puolestaan sosiaalityöntekijä paneutuu ja yrittää ratkaista ongelmia ja antaa mahdollisia resursseja ongelmien ratkaisemiseksi.

-Maiju K.

# data[].attributes.body
Luentoja kuunnellessa ymmärsin, miten laaja sosiaalityön käsite on ja miten se määritellään monen eri näkökulman kautta. Luennot vahvistivat ajatuksiani siitä, että sosiaalityö on vuorovaikutuksellista työtä, joka pohjautuu teoreettiseen tietoon. Erityisesti jäin miettimään, miten sosiaalityöntekijän täytyy pystyä jatkuvasti soveltamaan tietoa erilaisista näkökulmista käytännön työhön ja miten haastavaa se voi olla. Luento herätti myös ajatuksia työn tarkoituksellisuudesta. Koenkin nyt vahvemmin, että sosiaalityössä on tärkeää nähdä työ yhteiskunnallisesti vaikuttavana ja tavoitella myös isompaa muutosta, eikä pelkästään nähdä työtä yksilön auttamisen kannalta. Itse haluaisin ajatella sosiaalityötä tehdessäni olevan hyödyksi koko yhteiskunnalle ja ajatella työni olevan moniulotteista ja tarkoituksellista.

Miia-Maria H.

# data[].attributes.body
Päällimmäinen ajatus luentojen jälkeen oli hämmennys. Olen niitä ihmisiä, jotka eivät muista asioita, joita eivät ymmärrä. Kai ne jossain vaiheessa tulevat tutuiksi.
Miten sitten itse ymmärsin tuossa (käytännön) sosiaalityön oli, että se siinä ollaan rajapintana kohteen ja yhteiskunnan välillä, joiden kesken on ilmennyt häiriö, tarkoituksena palauttaa yhteys.
Jollain tavalla tuo käsitteellistäminen puhutteli minua eniten tapauksen hoidossa, kuinka ymmärtää mistä on kyse, kun kysymme miksi Jeppe juo. Mielenkiintoinen yhdistelmä teoriaa ja kokemusta.
-Jarmo M

# data[].attributes.body
Oli jollain tapaa huojentavaa, mutta myös yllättävää  kuinka paljon tiedettä myös sosiaalityö tietyllä tapaa on.
Tieteellinen pohja antaa perusteelisen pohjan myös empatiaan perustuvaan sosiaalityöhön.
Hyvinvointivaje- termi oli minulle uusi. Minusta se on erittäin hyvä sana ja tuo esille myös sen tosiseikan, että kuka tahansa meistä voi joskus tarvita sosiaalityön apua.
Täysin eri alalla työskennelleelle sosiaalityö alkaa avutumaan hiljalleen ja varmasti tulee opintojen aikana vielä monta ahaa-elämystä. Tällä viikolla yksi sellainen oli, että sosiaalityötä voi tehdä myös vaikuttamisen kautta, esimerkiksi järjestötyössä. Tämä ajatus laajentaa omaa ajatteluani sosiaalityöstä ja kenties omasta toimenkuvasta tulevaisuudessa.

Hannele Mustonen

# data[].attributes.body
Niinkuin arvelinkin, paljon uutta sulateltavaa, paljon teoriaa ja tietoa jota aivot koittaa sijoittaa jo koettuun ja elettyyn elämään. On innostavaa ja hämmentävää ajatella sosiaalityötä tieteenalana kun on niin pitkään tehnyt näihin teorioihin pohjautuvaa käytännön työtä juurikaan ehtimättä perehtyä että minkäs ajattelun pohjalta tätä asiakasta nyt autetaan.
Tarvelähtöistä auttamista joista lähellä sydäntä on myös ihan perusmaslow tai vielä arkisempi John Lennonin "All you need is love".

Merja Tiainen

# data[].attributes.body
Ensimmäisistä luennoista sai todella hyvä ja kattavan perustiedon sosiaalityöstä. Sosionomina tästä olikin jo omanlainen käsitys tullut, luentojen kautta tuli kattavampi kuvaus mahdollisuudesta yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen ja kriittisyyteen. Jäin erityisesti miettimään sitä, kuinka suuri vaikutus organisaatiolla on siihen, kuinka sosiaalityöntekijä voi toteuttaa työtään. Voiko hän todella toimia yhteiskuntakriittisesti, jos toimii osana yhteiskunnallista palvelujärjestelmää. Kriittisyys ja sitä kautta kehittämisen mahdollisuus voi toteutua poliittisissa- tai luottamustehtävissä helpommin. Joten sosiaalityöntekijän on tarkasteltava omia arvoja sekä työnantajan arvoja sekä kohtaavatko ne, jotta voisi työskennellä sosiaalityöntekijänä sitoutuneesti. Mielestäni oma motivaatio ja työhön sitoutuneisuus on pohjana mahdollisuudelle vaikuttaa omassa työssään yksilön tai yhteiskunnan hyvinvointivajeisiin.

Niina Vartiainen

# data[].attributes.body
Ajatuksia luennoista
Luennosta opin että sosiaalityö on hyvin laaja käsite ja se pohjaudu ihmisten vuorovaikutukseen ja siihen vaikuttaa yhteyskunnan rakenteet. Luentoistaan jäi mielen monenlaisia menetelmiä ja  teoreettisia käsiteitä sosiaalityön sisällöistään.

Yhteiskunnan hyvän vointi on sosiaalityön päämäärä. Työn avulla turvattaan ihmisten perus elämän tarpeita. Työn perusta on ihmis- arvo, etikka, oikeudenmukaisuus, vastuullisuus. Uutena minulle tuli sen kokonaisvaltainen työn määrä mitä sosiaalityöntekijä tekee ei ainoastaan joku ongelman tilanneen ratkaiseminen, vain myös koko valtaisesti perheen tilanneen korjaaminen, auttaminen. Näen että sosiaalityön laajuus on haasteena ja myös monilaista osaamista pitäisi olla. Omassa työssä näen että ohjaaminen ongelman ratkaisuun on tärkeä osaa sosiaalityössä, anetta asiakkaalle oikeita toiminta tapoja ja  mallia, opettaa tekemään oikeita ratkaisuja.
Lempi

# data[].attributes.body
Ensinnäkin kiitos mainioista luennoista! Niistä välittyi paljon tietoa sosiaalityöstä ja tekijöiden oma aito kiinnostus luennoimaansa aiheeseen.

Mielenkiintoista oli myös lukea muiden opiskelijoiden ajatuksia. Niissä näyttää olevan paljon samaa omien ajatusten kanssa, mutta myös eri näkökulmien tuomaa moninaisuutta.

Ajattelin ennen luentoja, että sosiaalityön perusta on minulle sosionomina kohtalaisen tuttu. Teoreettinen lähestyminen avasi kuitenkin aivan uudella tasolla ja laajuudella sosiaalityön kokonaisuuden. Kaikesta löytyi yhteys kohtaamiini käytäntöihin. Innostuin valtavasti uuden tiedon tuomasta mahdollisuudesta selkeyttää ja jäsentää sosiaalityön, ja koko alan, kokonaisuuksia ja niiden osia esiteltyjen teorioiden tuella. Ajatuksen itusia työntekijöiden tukemiseen ja asiakkaille viestimiseen syntyi monia.

Poimintoina erityisesti jäivät mieleen seuraavat. Näistä varmasti jalostuu vielä uusia ajatuksia ja ideoita omaan kehittämistyöhön.

-        Ajatus sosiaalityöstä käytännön ihmisoikeustyönä (videolta Mitä ihmettä on sosiaalityö?): Pohdin, miksi kyseinen lause jäi mieleen. Ensimmäinen ajatus oli, että hienosti yhdellä lauseella tiivistetty koko sosiaalityön laaja kenttä. Lisäpohdinta kuitenkin paljasti aivoistani yhteyden pohdintaan sosiaalityön maineesta. Kyseisen lauseen sanoma voisi toimia ”mainoslauseena” sosiaalityöstä kerrottaessa.

-        Sosiaalityö on keskiluokkaisen moraalin vartioimista (Mikko Mäntysaari): Tämä lause sai pohtimaan sosiaalityön eettistä puolta. Millaisia yhteiskunnan ”standardeja” kukin työssään asettaa asiakkaiden hyvinvoinnin mittareiksi?

-        Vuorovaikutustilanteen hyvinvoinnin vaje sekä virheelliset kytkennät ihmisen ja ympäristön välillä (Pauli Niemelä): Tämä kuulosti erityisen hyvältä, sillä tukee omaa ajattelua. Aiemmin tämän olen kohdannut puhuttaessa esteettömyydestä. Toivottavasti tulee eteen useammin erilaisissa yhteyksissä.

Oma ammatti-identiteetti kehittyi paljon jo tämän ensimmäisen viikon aikana, kiitos teille kaikille!

Johanna Järvelä

TaM, sosionomi (amk)

# data[].attributes.body
Ilokseni huomasin näissä alkuluennoissa sosiaalityön perustan olevan samanlaista kuin olen oppinut sosionomi-opinnoissani.
Käsitemaailma ja määritelmät ovat minulle tutttuja ja nyt on hyvä pohja lähteä syventämään ja tarkentamaan opittua tietoa.
Aiheet tuntuvat tässä kohtaa omille ja opiskeluun löytyy paljon motivaatiota.
Sosiaalityön kansainvälisen määritelmän mukaisesti olen aina tuntenut kulttuurisen kollektiivisuuden tärkeyden omassa työssäni (tällä hetkellä opettaja). Erityisesti lähellä omaa kiinnostustani on ollut erilaisten etnisten ryhmien voimauttaminen eli empowering ja integroiminen  yhteisöihimme.
Sosnetin määritelmien mukaisesti, sosiaalityötä ei voi tehdä ilman eettistä toimintaa ja arvopohjaa, jota tukee sosiaalityön tieteellinen tutkimus. Kun ymmärtää tieteen sekä lähitieteiden selitykset yksittäisen ihmisen, perheen sekä yhteisöjen toimintaan ja hyvinvointiin vaikuttavina tekijöinä, on helpompi lähteä toteuttamaan hyvinvointivajeiden ja ongelmien korjaamista.
Asiakstyössä merkityksellistä on asiakkaan osallisuus, toiminnan dialogisuus sekä oikeusturvan takaaminen. Pohdittaessa tavoitteita asiakkaaseen kohdistuvassa muutostyössä ja joita sitten arvioidaan ja seurataan. On tärkeätä miettiä  tehtyjen toimenpiteiden vaikuttavuutta asiakkaan näkökulmasta, miten ne ovat esim. auttaneet saavuttamaan asiakkaan elämänhallinnan haasteellisissa tilanteissa.
Koen, että rakenteelliseen sosiaalityöhön puuttuminen on osa sosiaalityöntekijän työtä. Esim. maahanmuuttoa koskien se tapahtuisi tietoa keräämällä minkälaisiin palveluihin maahanmuuttaja äidit esimerkiksi osallistuvat ja löytävätkö he palveluiden piiriin. Jos näin ei ole, niin yhteiskunnallinen muutostyö toteutuisi osallistamalla äitejä kertomaan toiveistaan ja toteuttamalla sellaisia palveluita, mihin he olisivat valmiita osallistumaan. Toteutetun toiminnan vaikuttavuutta voi seurata seurata esim. kävijämäärien perusteella.
Pauli Niemelän luento innosti pohtimaan hyvinvoinnin eritasojen merkitystä ihmisten elämään (tuttua myös edellisistä opinnoista).
Vuorovaikutuksen tärkeys korostuu  tämän hetkisessä työssänikin.
Nina Laine

# data[].attributes.body
Luennolla Pauli Niemelä kuvaili sosiaalityön käsitettä jossa päätavoitteena on hyvinvoinnin lisääminen eri keinoin. Hyvinvoinnin  lisäämiseen päästään ihmissuhdeongelmia ratkaisemalla, edistämällä sosiaalista muutosta, lisäämällä elämänhallintaa ja rakentamalla itsenäistymistä. Luennolla käytiin myös hyvinvointia toimintateorian valossa- malli. Tässä mieleeni muistui Maslow´n tarvehierarkia malli,  joka kuvataan usein pyramidina. Alimmalla tasolla on fysiologiset tarpeet, sitten turvallisuuden tarpeet, sosiaaliset tarpeet, tunnustuksen tarve ja ylimpänä itsensä kehittämisen tarpeet. Samalla tavalla voidaan määritellä mistä hyvinvointi rakentuu ja koostuu, niin ajatella mitä ihminen tarvitsee ja nähdä se ihmisen hyvinvoinnin rakentumisena. Keskeisenä asiana luennolla oli myös vuorovaikutus, tiedon merkitys, ihmisarvo ja eettisyys. Suonion luennolla sosiaalityö voidaan nähdä myös tapauskohtaisena ilmiönä ja prosessina, jossa on eri vaiheita case study eli ongelman tunnistaminen, case work eli asetetaan työlle tavoite ja case evaluation eli arvioidaan tuloksia. Työelämässä nämä vaiheet on nähtävissä asiakkaan palvelutarpeenarviointia tehdessä. Paljon tuli uusia näkökulmia sosiaalityöstä esille.
-Sini

# data[].attributes.body
Luentoja kuunnellessani huomasin, että oma ajatukseni sosiaalityöstä on ollut melko suppea ja nimenomaan sosiaalityön professioon liittyvä. Laaja ajatus sosiaalityöstä on mielestäni erittäin mielenkiintoinen, se että on kyse paljon muustakin kuin ammatista ja käytännöntyöstä. Sosiaalityö on todellakin myös yhteiskunnallista vaikuttamista, tutkimusta ja tieteenala.

Sosiaalityö näyttäytyy minulle työnä, jolla pyritään muutokseen ja ihmisten hyvinvoinnin edistämiseen. Luennoista opin, että sosiaalityön määritelmä on hyvin laaja. Teoriat ovat varmastikin jokaisen työn taustalla, mutta ainakaan itse en tällä hetkellä osaa nähdä niitä teorioita joiden mukaan työskentelen.

Sosiaalityö ei ole koskaan mustavalkoista. Tärkeä ajatus mielestäni on, että sosiaalityö saa aina vaikutteita kontekstista, asiakkaasta sekä sosiaalityöntekijän tiedoista ja kokemuksista.

Mielestäni luennot antoivat sosiaalityöstä hyvin teoreettisen kuvan ja niissä käsiteliin sosiaalityötä enemmän tieteenalana kuin käytännönalana. Mielestäni yksilön, niin asiakkaan kuin sosiaalityöntekijän, merkitys jäi pieneksi.

Heidi Kokkonen

# data[].attributes.body
Ensimmäisillä luennoilla pääsi hyvin sisälle sosiaalityön yleismääritelmään ja toisaalta erilaisiin näkökulmiin, joiden kannalta sosiaalityötä voi tarkastella. Laaja ja monipuolinen kenttä, ehdottomasti! Jäin luentojen vielä  pohtimaan sosiaalityön rajoja, ja sitä, mikä erottaa sosiaalityön muusta auttamis- ja ohjaustyöstä.

Omaa sydäntäni lämmitti se, että sosiaalityötä ei nähdä vain yksilötason asiakastyönä, vaan siinä huomioidaan myös yhteisö ja yhteiskunta. Pidin valtavasti siitä ajatuksesta, että toivottu muutos ei välttämättä kohdistu vain asiakkaaseen, vaan myös häntä ympäröivään yhteisöön. Ylipäänsä mieleeni jäi vahvasti se, miten paljon sosiaalityö rakentuu muutoksen ympärille.

Mieleeni jäi myös vahvasti sosiaalityön eettinen kestävyys, ja mielelläni haluan päästä kuulemaan tästä lisää!

Maija K.

# data[].attributes.body
Näillä alun luennoilla liikuttiin aika yleisellä tasolla ja merkittävä osa tiedosta oli asioita, joita oli tullut vastaan jo sosiaalityön pääsykokeisiin osallistuessa.

Mielenkiintoisimpana yhtenä asiana oli sosiaalityön kohteen määritteleminen tiiviisti yksilön ja tämän ympäristön suhteena, mikä herätti itselläni innostusta sillä kiinnostuksenkohteeni muuallakin yhteiskuntatieteissä ja psykologiassa ovat liittyneet vahvasti juuri toimijoiden, rakenteiden, kulttuurien ym. välisiin suhteisiin.

Kiinnostuin kovasti myös sosiaalityön eri orientaatioiden läpi käymisestä, tuntien erityisesti vetoa reflektiivis-terapeuttiseen ja radikaaliin orientaatioon, ja odotankin innolla oppivamme näistä vielä syvällisemmin (kuitenkin valitettavasti ehkä vasta myöhemmillä kursseilla, mikäli nyt vasta totuttelemme käsitteistöön). Olen kiinnostunut myös siitä, missä määrin sosiaalityöntekijä yksilönä suuntautuu tietynlaiseen sosiaalityöhön, ja missä määrin hän on "yleisroolissa".

Näihin kahteen teemaan liittyen olen miettinyt pääsykokeisiin osallistumisesta asti jännitettä sosiaalityöntekijän auttaja- ja kontrolliroolin välillä, joka myös luennoilla mainittiin. Kuinka paljon asiakas modifioi omaa käyttäytymistään, motivaatioidensa, tilanteensa, suhteidensa ym. ulospäin viestimästä tietäessään, että sosiaalityöntekijä on häneen nähden myös taloudellisen vallan käyttäjä? Millä tavoin tämä vaikuttaa sosiaalityöntekijän ja asiakkaan suhteeseen, kylvääkö se epäluottamuksen siemeniä potentiaalisesta kummassakin osapuolessa? Voisiko sosiaalityöntekijä toteuttaa auttavaa tai terapeuttista rooliaan paremmin ja ristiriidattomamman yhteispelin tunnelmissa, jos työn kontrolliaspekti olisi ulkoistettu jollekin toiselle? Onko kontrollia mahdollista ulkoistaa? Tunteehan sosiaalityöntekijä asiakkaan tilanteen verrattoman hyvin, jolloin on suuri houkutus käyttää sosiaalityöntekijää tietolähteenä kontrollitoimien tarvetta arvioitaessa.

Toivottavasti pääsemme syventymään näihin kurssin aikana lisää!

Juhani M.

# data[].attributes.body
Sosiaalityön määritelmän ja käsitteen laajuudesta kertoo jo se, että asiaa on kolmen luennollisen verran. Asioissa mentiin myös luento luennolta aina syvemmälle. Jäin esimerkiksi pohtimaan ensimmäisen luennon jälkeen mitä Suonio tarkoittaa tiedolla. Seuraavalla luennolla hän perehtyikin asiaan ja Niemelä luennollaan luetteli pitkän litanian erilaisia tietoja.

Luennot katseltuani, kirjoitettuani, pyöriteltyäni kaikenlaisia ajatuksia päässäni ja luettuani toisten tekstejä tuli mieleen tuttu kysymys ”Mitä ihmettä on sosiaalityö?”. Sosiaalityö vaikuttaa kaikilta osin monipuoliselta alalta, mikä samaan aikaan tekee siitä itselleni hyvin kiinnostavan, mutta samalla myös (pelottavan) haastavan. Varmaa on, että haluan kaikessa rauhassa ottaa selvää mitä kaikkea nämä opinnot minulle antavat.

Eeva-Liisa P.

# data[].attributes.headline
Mitä sosiaalityö on?Minulle sosiaalityö näyttäytyy enemmänkin ihmisten hyväksi ja heidän hyvinvointinsa edistämiseksi tehtävänä työnä kuin tieteenalana tai joukkona erilaisia teorioita. Tämä johtunee varmaankin siitä, että olen koulutukseltani sosionomi ja tämänhetkinen työni on hyvin käytännön läheistä. Käytännön työn touhussa sosiaalityö teoreettinen viitekehys saattaa joskus unohtua tai ainakaan sitä ei arkisissa askareissa tule aktiivisesti ajateltua. Työni kehitysvammaisten ohjaajana pohjautuu enemmänkin kokemukseen kuin teorioihin ainakin asiakastasolla. Itse olen sitoutunut käyttämään kuntouttavaa työotetta, jossa asiakasta osallistetaan ja vastuutetaan ottamaan itse osaa oman elämänsä suunnitteluun ja hallintaan. Kuntouttava perspektiivi näkyy käytännön työssä myös siten, että ei tehdä asioita valmiiksi asiakkaan puolesta vaan annetaan asiakkaan tehdä itse omia valintoja ja ratkaisuja. Voimme toki ohjata, neuvoa ja auttaa asiakasta mutta oikeaan suuntaan mutta lopullinen päätös on asiakkaan käsissä. Sosiaalityö on usein jännitteistä ja ristisriitaista sillä yksilön arvot, päämäärät ja tavoitteet voivat olla hyvinkin erilaiset kuin mitä yhteiskunta, perhe, ystävät tai vaikkapa sosiaalityöntekijä häneltä odottavat. Tässä kohtaa voikin aina pohtia sitä, mikä on normaalia. Esimerkiksi vammaistyössä asiakas saattaa alkaa käyttäytyä itselleen epänormaalilla tavalla, josta pitkässä juoksussa tuleekin uusi normaali. Normaalin raja ikään kuin hälvenee ja epänormaali saattaa alkaa näyttäytyä normaalina toimintana. Tämä on näkynyt varsinkin nyt korona-aikana, kun me olemme joutuneet poikkeamaan meille normaaleista toimintatavoista. Voikin olla, että osa uusista koronan myötä tulleista toimintatavoista jääkin elämään uutena normaalina. Olemme omassa työyhteisössäni nyt kevään aikana joutuneet tekemään ratkaisuja, jotka eivät ole eettisesti kestäviä, mutta nämä ratkaisut on tehty asiakkaiden etua ajatellen kuten esimerkiksi liikkumisen rajoittaminen. Eettisyys onkin yksi sosiaalityön haastavimmista osa-alueista. Koska sosiaalityö pohjautuu muutokseen, jonka tavoitteena on helpottaa ihmisten elämää ja kohentaa toimintakykyä, kysymys siitä kenen hyvä ja kenen parhaaksi, kun ei aina ole sama asiaa kuin asiakkaan hyvä. Joskus ihmisen on vaikea itse tunnistaa ja myöntää ongelmaa ja tällöin muutoksen toteuttaminen on haastavaa. Voi myös olla, että muutos ei onnistu vaan joudutaan ”tyytymään” ylläpitävään toimintaan. Oikeanlaisten ratkaisuiden löytämisessä auttaa ammatillinen harkinta ja kokemuksen kautta saatu osaaminen sekä asiakkaan tunteminen.Luennot olivat mielenkiintoisia ja niistä heräsi paljon ajattelemisen aihetta.

# data[].attributes.subject
Mitä sosiaalityö on?Minulle sosiaalityö näyttäytyy enemmänkin ihmisten hyväksi ja heidän hyvinvointinsa edistämiseksi tehtävänä työnä kuin tieteenalana tai joukkona erilaisia teorioita. Tämä johtunee varmaankin siitä, että olen koulutukseltani sosionomi ja tämänhetkinen työni on hyvin käytännön läheistä. Käytännön työn touhussa sosiaalityö teoreettinen viitekehys saattaa joskus unohtua tai ainakaan sitä ei arkisissa askareissa tule aktiivisesti ajateltua. Työni kehitysvammaisten ohjaajana pohjautuu enemmänkin kokemukseen kuin teorioihin ainakin asiakastasolla. Itse olen sitoutunut käyttämään kuntouttavaa työotetta, jossa asiakasta osallistetaan ja vastuutetaan ottamaan itse osaa oman elämänsä suunnitteluun ja hallintaan. Kuntouttava perspektiivi näkyy käytännön työssä myös siten, että ei tehdä asioita valmiiksi asiakkaan puolesta vaan annetaan asiakkaan tehdä itse omia valintoja ja ratkaisuja. Voimme toki ohjata, neuvoa ja auttaa asiakasta mutta oikeaan suuntaan mutta lopullinen päätös on asiakkaan käsissä. Sosiaalityö on usein jännitteistä ja ristisriitaista sillä yksilön arvot, päämäärät ja tavoitteet voivat olla hyvinkin erilaiset kuin mitä yhteiskunta, perhe, ystävät tai vaikkapa sosiaalityöntekijä häneltä odottavat. Tässä kohtaa voikin aina pohtia sitä, mikä on normaalia. Esimerkiksi vammaistyössä asiakas saattaa alkaa käyttäytyä itselleen epänormaalilla tavalla, josta pitkässä juoksussa tuleekin uusi normaali. Normaalin raja ikään kuin hälvenee ja epänormaali saattaa alkaa näyttäytyä normaalina toimintana. Tämä on näkynyt varsinkin nyt korona-aikana, kun me olemme joutuneet poikkeamaan meille normaaleista toimintatavoista. Voikin olla, että osa uusista koronan myötä tulleista toimintatavoista jääkin elämään uutena normaalina. Olemme omassa työyhteisössäni nyt kevään aikana joutuneet tekemään ratkaisuja, jotka eivät ole eettisesti kestäviä, mutta nämä ratkaisut on tehty asiakkaiden etua ajatellen kuten esimerkiksi liikkumisen rajoittaminen. Eettisyys onkin yksi sosiaalityön haastavimmista osa-alueista. Koska sosiaalityö pohjautuu muutokseen, jonka tavoitteena on helpottaa ihmisten elämää ja kohentaa toimintakykyä, kysymys siitä kenen hyvä ja kenen parhaaksi, kun ei aina ole sama asiaa kuin asiakkaan hyvä. Joskus ihmisen on vaikea itse tunnistaa ja myöntää ongelmaa ja tällöin muutoksen toteuttaminen on haastavaa. Voi myös olla, että muutos ei onnistu vaan joudutaan ”tyytymään” ylläpitävään toimintaan. Oikeanlaisten ratkaisuiden löytämisessä auttaa ammatillinen harkinta ja kokemuksen kautta saatu osaaminen sekä asiakkaan tunteminen.Luennot olivat mielenkiintoisia ja niistä heräsi paljon ajattelemisen aihetta.

# data[].attributes.body
Anu Metsätalo

# data[].attributes.body
Sosiaalityön määritelmä on laaja, kuten luennoilta se hyvin kuvastuu. Kiteytettynä luennoista mieleeni jäi kuitenkin käsitys, kuinka sosiaalityöllä pyritään kokonaisvaltaisesti turvaamaan ihmisten hyvinvointi. Luennot toivat selvästi esille, kuinka sosiaalityöntekijällä tulee työtä tehdessään olla laaja-alaista tietoperustaa, joka mahdollistaa eräänlaisena konsulttina ja asiantuntijana toimimisen ja asiakasprosessien läpiviemisen.  Tietoperustan lisäksi työn teossa tulee jatkuvasti pohtia eettisestä näkökulmasta ratkaisuja.

Luennoista rakenteellinen sosiaalityö omalla kohdallani
herätti paljon pohdintaa. Itse näkisin, että sosiaalipalveluista ja
sosiaalihuollon vaikutuksista tulisi systemaattisemmin kerätä tietoa. Tällä
hetkellä omat havaintoni sosiaalialan työkentällä ovat osoittaneet, että
rakenteellinen sosiaalityö mielletään enemmänkin hankkeisiin, joissa tietoa tuotetaan
ja vaikuttavuutta arvioidaan systemaattisesti. Mielestäni rakenteellista
sosiaalityötä, tiedon tuottamista palveluista ja niiden vaikuttavuudesta tulisi
enemmän tuottaa asiakasrajapinnan työskentelystä.  Yksittäisillä työntekijöillä tärkeää tietoa syntyy, mutta jääkö se usein kuitenkin vain ns. hiljaiseksi tiedoksi? Mielestäni tämä vaatisi sen,
että organisaatioissa rakenteellinen sosiaalityö nähtäisiin yhteisenä
tavoitteena, jonka organisaation rakenteet mahdollistaisivat.

-Lauri L

# data[].attributes.body
Sosiaalityön määritelmää ja käsitettä koskevista luennoista jäin pohtimaan sitä, että sosiaalityö ei ole yhteen määritelmään sidottua. Sosiaalityöllä on monia eri määritelmiä, jotka aluksi kuulostivat vaikealta ja monipiuoliselta. Kuten luennoissa kerrottiin, sosiaalityö on niin laaja määritelmä, että sen määrittelyssä tarvitaan useita eri näkökulmia. En ollut ajatellut näitä kaikkia näkökulmia, mutta kun ne luennoissa esiteltiin ne olivat osuvia ja paikkaansa pitäviä.

Sosiaalityö perustuu teorioille, joten oli hyvä käydä näitä eri teorioita läpi luennoissa. Erityisesti Pauli Niemelän luento sosiaalityöstä hyvinvointityönä herätti paljon ajatuksia. Kuten hyvinvoinnin eri osa-alueet ja kuinka sosiaalityö on niihin kytköksissä.

Anne Saastamoinen

# data[].attributes.body
Sosiaalityön luennoista jäi mieleeni sosiaalityön laaja kenttä. Luennoilla tuli paljon uutta teoreettista asiaa, jonka sisäistämiseen menee hetki. Rakenteellinen sosiaalityö vaikutti ihan uudelta asialta, mutta todellisuudessa sitä on jo tehnytkin oman työn ohessa, tietämättään mitä on tehnyt. Työkokemuksen myötä vähän helmpompi ymmärtää tuota teoriapohjaa.
Perustana kuitenkin kaikessa on ihmisen hyvinvoinnin turvaaminen. Sosiaalityöntekijän kohteena ovat moninaiset vuorovaikutussuhteet ja välineenä tieto, jota on paljon!
Asiakkaan perustarpeet ensin tyydytetyiksi ja sitten kohti muita tarpeita.
Tieto & empatia, niillä mennään.

Katja Heikkinen

# data[].attributes.body
Sosiaalityön kenttä avautui minulle luennoista laajana ympäristönä. Sosiaalityön vaikutuksena yksilöön ja yhteiskuntaan, Niemelän puhe kytköksestä näiden välillä oli itselle sellainen joka sanoitti omaa vielä rakentumatonta mielikuvaa. Luennot avasivat minusta myös hyvin laajasti pohjan sosiaalityön tavoitteelle, yhden sanan alle kytkeytyy paljon taustaa.

Luennoista jäi mieleen pyörimään sosiaalityöntekijän puoli. Luennot avasivat hyvin sosiaalityön laajaa työkenttää, mutta mitä kaikkea se vaatikaan työntekijältä? Kaikkea sitä mitä tarkkailemme asiakkaissa, yhteiskunnassa ja Niemelän korostamissa kytkennöissä näiden välillä, tapahtuu yhtäaikaisesti myös työntekijöissä. Pohdin luentojen edetessä myös oman työntekijyyden muodostumista, työyhteisön ja työnantajan merkitystä sekä millaista tukea työhön on tarjolla.

Paljolti käytännöntyötä tehneenä oli mukava huomata itsessä myös kiinnostuksen herääminen jälleen tieteeseen ja tutkimuksiin.

-Senni

# data[].attributes.body
Luennosta sain kuvan, että hyvä sosiaalityö ei ole yhteen perspektiiviin sidottua. Tulisi soveltaa tilanteen mukaan ja samassa tilanteessa joutuu käyttämään useita eri näkökulmia. Vaikeita kohtia olisi varmaan, jos oma eettinen ohjenuora olisi ristiriidassa tilanteessa, jossa esimerkiksi toimeentulotuen alentaminen tulisi lain tai muun ohjeistuksen mukaan kyseeseen.

Tällä hetkellä itsellä on kuva, että muutos laajemmalla tasolla onnistuisi paremmin järjestötason toiminnassa. Vaikka vähemmistöjen oikeuksia ajaessa. Järjestötasolla voisi ehkä toimia luovemmin ja olisi enemmän henkilökohtaisia resursseja. Kunnallisella tasolla vaikeampaa. Miten olisi energiaa ja mahdollisuuksia vaikuttaa tietoisesti rakenteisiin esim. lastensuojelussa työskentelyssä, jossa kuulee jatkuvasti työntekijäpulasta ja suuresta työmäärästä?

Eveliina H.

# data[].attributes.body
Itse määrittelen sosiaalityön niin, että se on käytännön työtä tasa-arvon ja ihmisoikeuksien toteutumisen puolesta ja se pyrkii tasaamaan taustoista johtuvaa eriarvoisuutta ihmisten välillä. Esimerkiksi minä tarvitsen avustajaa siihen, että pystyn elämään mahdollisimman itsenäistä elämää. Jos avustajat tulisi maksaa itse, en pystyisi luultavasti käyttämään avustajia yhtä paljon ja näin ollen osallistuminen yhteiskunnassa, kuten yliopisto-opiskelu tai työelämä, ei varmaankaan minulta onnistuisi. Näen, että sosiaalityön tehtävänä on antaa jokaiselle mahdollisuudet elää omannäköistä ja hyvää elämää, rajoitteista ja taustasta riippumatta.

Luennoilta jäi mieleen, kuinka monipuolista sosiaalityö on: se on sekä käytännönläheistä että akateemista työtä, jossa korostuu pyrkimys muuttaa asioita parempaan suuntaan. Itselleni merkityksellisintä luennoissa oli, että niissä korostettiin asiakkaan kunnioittamista ja sitä, ettei vika ole asiakkaassa, vaan ympäristön ja asiakkaan suhteessa on Niemelän mukaan häiriö. Sosiaalityön perustana on siis kunnioittaa jokaista ihmistä, eikä ketään pidä syyllistää tai moralisoida, vaan pyrkiä näkemään se, että asiakkaan tilanteeseen on vaikuttanut monta asiaa, joille asiakas ei välttämättä ole voinut yhtään mitään.

Mietityttämään jäi se, kuinka sosiaalityöntekijä voi työarjessaan vaikuttaa yhteiskunnallisesti, kun aika ja resurssit ovat rajalliset. Täytyy siis hyväksyä se, ettei kaikkea voi muuttaa yksin ja pienikin askel on eteenpäin.

-Martta Sivonen

# data[].attributes.body
Eniten minua kosketti luennoissa tuo muutostyön ymmärtäminen. Muutos vaatii asiakkaan ehdoilla interventioita, eheyttä, jotka sovitetaan legimiteettiin. Toisaalta jäin pohtimaan professori Niemelän Tarve-teoriaan, eli pitkälti 70-luvulla Allardin hyvinvoinnin ulottovuuksia. Ihmisen tarpeet eivät ole muuttuneet 50 vuodessa, sosiaalityön kohteen suhde ympäristöönsä on. Tämä siis tarkoittaa sitä, että sosiaalityö vaatii kentän muutoksen ymmärtämistä. Ja menetelmissä se on tutkitun tiedon soveltamista käytäntöön.
Hirmu hyvät alkuluennot! itse jopa voimaannuin asiasta, eli luennoitsijat saivat käytettyä "valtaa" minun ajatusmaailmani muokkaamiseen :)

# data[].attributes.body
Sosiaalityön kenttä on hyvin laaja ja monipuolinen, ja sen tavoitteena on hyvinvoinnin lisääminen. Luennoista jäi erityisesti mieleeni, että sosiaalityön kohteena on vuorovaikutustilanteet ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä. Kun näissä vuorovaikutustilanteissa on hyvinvoinnin vaje, niin näitä pyritään ratkaisemaan sosiaalityön eri keinoin. Sosiaalityöntekijältä vaaditaan vahvaa asiantuntijuutta, tietoa ja sen soveltamista sekä vahvaa ammattietiikkaa työssään toimiessaan.

Toinen erityisesti mieleeni jäänyt asia luennoista on, että sosiaalityön avulla pyritään yhteiskunnalliseen muutokseen, jotta asiakkaiden tilanteissa tapahtuisi muutosta. Tämä sai minut pohtimaan, että onko meillä Suomessa kuitenkaan riittävästi yhteiskunnallista kriittistä pohdintaa vai toimimmeko pitkälti palvelujärjestelmän ehdoilla. Miten yhteiskunnallista keskustelua voisi lisätä ja voisiko sitä kautta palvelujärjestelmämme muokkautua paremmin asiakkaiden yksilöllisiä tarpeita vastaavaksi jo tuen tarpeen varhaisessa vaiheessa?

Laura Räihä

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on kokonaisvaltaisen hyvinvoinnin tavoittelua ja hyvinvoinnin lisäämistä, jossa pyritään muutokseen ja muutoksen tukemiseen. Tarkoituksena on turvata ihmisten hyvinvointia ja tukea yksilöä kaikilla hyvinvoinnin osatekijöillä/osa-alueilla. Sosiaalityössä on valtavasti eri ulottuvuuksia ja toiminta on ratkaisukeskeistä.

Uutena minulle tuli se, että sosiaalityön kohteena ei ole ihminen tai yhteiskunta, köyhä tai syrjäytynyt, vaan näiden väliset suhteet. Sosiaalityössä on kyse vuorovaikutustilanteista ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä. Sosiaalityössä kohteensa on siis vuorovaikutustilanteet, joissa paikataan hyvinvoinnin vajeita. Sosiaalityöntekijä keskittyy ongelmien ratkaisemiseen ja päätöksen tekemiseen, tukemiseen ja avunantoon. Työn perustana ovat ihmisarvo ja etiikka, sekä ihmisoikeudet.

Eve N.

# data[].attributes.body
Luennoista sain sellaisen käsityksen, että sosiaalityö on laaja käsite. Päällimmäisenä minulle jäi mieleen se, että sosiaalityössä on monenlaisia työmenetelmiä. Luennoissa mainitaan, että perusta sosiaalityölle ovat ihmisoikeudet, etiikka ja ihmisarvo. Tämä on yhteistä ihan kaikelle sosiaalityölle työmenetelmistä ja työympäristöstä riippumatta. Sosiaalityö on ihmisläheistä työtä, jossa työskennellään erilaisten ihmisten kanssa. Tärkeää on ettei ketään tuomitse. Se mikä myös jäi mieleen niin on se, että keskeistä asiakastyössä ovat asiakas ja yhteiskunta. Mutta näitä kahta asiaa ei pidä tarkastella erikseen vaan niitä tulee tarkastella kokonaisuutena. Sillä sosiaalityön kohde ei ole vain asiakas tai yhteiskunta vaan koko ihmisen elämäntilanne, jossa ilmenee esim. vaikeuksia tai puutteita.

Luennoissa tuli paljon asioita ja juuri sosiaalityön laajuus on varmasti työssä yksi haaste. Tuli paljon uusia käsitteitä. Haasteena onkin, miten saada opittua keskeisimmät asiat ja hallitsemaan kokonaisuutta.
- Mari Lappi

# data[].attributes.body
Luennoista jäi päällimmäisenä mieleen lause ”Sosiaalityön kohteena ovat vuorovaikutustilanteet ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä”. Sosiaaliohjaajana olen tottunut ohjaamaan asiakasta yksinkertaisissa arkisissa tilanteissa ja toimimaan erilaisissa ihmissuhteissa. Luennoista jäikin siis vahvasti mieleen se, että sosiaalityöntekijällä on isompi rooli, kun katsotaan isompaa kokonaisuutta asiakkaan elämässä. Eli jos asiakkaalla, esimerkiksi lapsella on ongelmia koulussa tai kotona esiintyy lastensuojelua vaativia ongelmia, tulee sosiaalityöntekijän etsiä ratkaisuja joilla tilannetta voidaan korjata tai ainakin helpottaa.

Sosiaalityöntekijä on siis se, joka tekee ratkaisuja ja hänen tulee hallita tietoa ja tuoda se työn käytäntöön. Lisäksi tulee kuitenkin muistaa eettisyys, asiakaslähtöisyys ja vastuullisuus.

- Petra-Maria Heino

# data[].attributes.body
Vaikka luennon sisällöt olivat osin tuttuja jo sosionomiopinnoista, avasivat ne kuitenkin uusia näkökulmia tarkastella sosiaalityötä ja jo aiemmin tutuissa aiheissa sukellettiinkin hiukan syvemmälle. Erityisesti mieleen jäi Pauli Niemelän luennosta ihmiskäsitys- analyysi sekä hyvinvoinnin osatekijät sosiaalityön jäsentämiseksi. Niistä tuli sellaisia ahaa elämyksiä.

Teen työtä lastensuojelun päivystyksessä ja jotenkin ajattelen, että sitä on keskittynyt niin siihen omaan ydintehtävään, joten jollain tapaa on tullut katseltua sosiaalityötä ns. kapealta näköalalta. Sosiaalityön kenttä on hyvin laaja ja näin ollen sosiaalityöntekijältä vaaditaan vahvaa asiantuntijuutta sekä laajaa tietopohjaa niin lainsäädännöstä, kulttuureista, elämäntilanteista ja perheistä sekä niiden toiminnasta, lista on varmasti loputon. Tietopohja rakentuu koulutuksen ja kokemuksen myötä ja ajattelenkin, että sosiaalityöntekijä on "ikuinen opiskelija".

Sosiaalityön tarve tuskin koskaan katoaa, mutta se millainen tarve on muuttuu. Itse omassa työssäni olen huomannut perheiden haasteiden muutokset ja monimuotoisuuden. Työtä tehdään asiakkaiden kanssa yhdessä suunnitellen ja pohtien, toki joskus joudutaan puuttumaan tilanteisiin kontrollin kautta, erityisesti omassa työssäni, jossa näyttäytyy enemmän ehken se puuttuminen. Itse pohdin oman työn osaltani juurikin tätä yhdessä suunnittelemista, joka ei ihan sellaisenaan näyttäydy.

Minua kiinnostaa erityisesti yhteiskunnallinen kehittäminen sosiaalityöntekijän arjessa, kuinka se näyttäytyy? Onko se tiedon tuottamista vai mitä se on? Tätä pohdintaa vielä käyn itseni kanssa ja toivon sen avautuvan vielä matkan varrella.

Sosiaalityö on mielestäni ihmisten auttamista, rinnalla kulkemista ja tukemista. Pohditaan yhdessä heidän vahvuuksiaan sekä haasteitaan ja etsitään niihin yhdessä tukea. Sosiaalityöntekijän tulee olla aina valmiina kaikkeen, koskaan ei oikein tiedä mitä edessä on, etenkin meillä päivystyksessä. Kentällä tehdään yhteistyötä eri tahojen kanssa. Työllä pyritään aina muutokseen.

-Heidi Ukkonen

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on kokonaisvaltaista hyvinvoinnin tukemista. Usein ensimmäinen ajatus on yksittäisen henkilön tilanteen parantamisesta. Kuitenkin yhtä tärkeää on pohtia mikä on johtanut tilanteeseen ja mitä pitäisi tehdä jotta vastaavien tilanteiden syntyä voitaisiin ehkäistä. Tämä on haasteellista monesti, jos työtä on paljon suhteutettuna käytettävissä olevaan aikaan.

Millä voisimme taata, että aikaa on riittävästi? Mitoitukset voivat toki antaa suuntaa. On kuitenkin monenlaisia työyksiköitä, joten esimerkiksi asiakasmäärä ei välttämättä ole verrannollinen mittari.

Sosiaalityön perusta näyttäytyy pitkälti jo olemassa olleelta mielikuvalta, joka muodostunut uran aikana. Kuitenkin on hyvä palauttaa aika ajoin mieliin aivan perusteita. Oma tieto sai vahvistusta ja jotain uusiakin ajatuksia tuli luentojen lomassa.

Sosiaalityössä ei tule varmaan koskaan valmiiksi. Alan ammattilaisia tarvitaan aina, vaikka tavoite onkin tehdä itsensä tarpeettomaksi.

Työssä kiinnostaa ihmisten auttaminen, yhteiskunnallinen vaikuttaminen ja se että aina tulee vastaan tilanteita, joissa voi oppia uutta! Jokainen asiakas ja tilanne on aina yksilöllinen. Käytännön kokemuksesta on hyötyä, mutta asioita pitää osata suhteuttaa jokaisessa tilanteessa yksilöllisesti siinä kontekstissa jossa se on. Harkinta on hieno työmenetelmä, mutta joskus haastava. tunteet ovat työssä sallittuja, mutta niitä pitää pystyä hillitsemään asiakastyössä.

Kaikkiaan tämä opintojen alku on vahvistanut ajatusta, että oli hyvä ratkaisu lähteä opiskelemaan!

Katri H.

# data[].attributes.body
Luennoista päällimmäisenä jäi mieleen, miten isosta asiasta sosiaalityössä on kyse. Aihe on hyvin laaja, mikä toisaalta tekee työstä monipuolista, ja toisaalta erityisen haastavaa. Sosiaalityössä ei voi koskaan tietää millaisen tehtävän ääreltä itsensä löytää, sillä ihmisten elämään vaikuttavat niin moninaiset asiat. Yhden ongelman taustalla voi olla neljä muuta. Siksi tuntuu, että sosiaalityöntekijän on oltava monitaituri, tunnettava erilaiset perhemallit, kulttuurit ja elämäntilanteet sekä hankittava laaja tietopohja mm. yhteiskunnasta, lainsäädännöstä ja eri asiakasryhmille tarjolla olevista palveluista.

Työ on epäilemättä jatkuvaa uuden oppimista. Osa tulee varmasti työn lomassa kokemusten kautta ja osa on itsenäistä opiskelua, alan kehittymisen aktiivista seuraamista. Mutta koska on mahdotonta hallita täysin kaikkia sosiaalityöhön liittyviä alueita, on osattava hyödyntää muiden asiantuntijoiden tietämystä itselleen vieraissa tilanteissa, eli tunnistaa ammatillisen verkoston tärkeyden. Tiivistettynä sosiaalityö on muutokseen pyrkivää laaja-alaista yhteistyötä.

Heli P.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on kokonaisvaltaisesti muutokseen pyrkivää työtä. Sosiaalityön käsite on laaja. Sosiaalityöllä pyritään ehkäistä syrjäytymistä ja edistää hyvinvointia. Sosiaalityössä käytetään persoonallista- ja ammattimaista työotetta ja työskentely on eettisesti kestävää. Psykososiaalista ja terapeuttista keskustelua ja tukea tarjotaan tietyissä tilanteissa. Yllätyksenä minulle tuli sosiaalityössä esille tulleet teoreettiset käsitteet. En ollut aikaisemmin ajatellutkaan sosiaalityön teorioita ja että millä tavalla ne näkyvät sosiaalityössä. Luennot olivat hyvin tiivistettyjä ja tietoa antavia. Itse uskon tulevaisuudessa käyttäväni kaikkea tietoa ja kokemusta hyväkseni työssäni, niin kuin luennossakin kerrottiin. Henkilökohtainen tietämys, muualta saatu tieto ja tehty työ tuo varmasti hyviä mahdollisuuksia alalla. Luottamus asiakkaan ja työntekijän välillä on tärkeä, varsinkin palvelujärjestelmäkeskeisessä työskentelyssä, koska kontrollin avulla asiakas saa tarvittavan tuen ja avun.

Mervi T.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö vaikuttaa olevan hyvin laaja ja monimuotoinen. Vaikea sanoa, mihin itse sijoittuu sosiaalityön kentällä. Toisaalta luentojen perusteella vaikuttaa siltä, että sijoittuipa mihin tahansa tarvitaan lakitietoa, rohkeutta sekä päätöksen tekoon että yhteiskunnallisesti epäkohtien ääneen sanomiseen ja muutokseen pyrkimykseen. Empatia on varmasti myös yksi hyvin tärkeä taito asiakastyössä, mutta voiko se olla myös haaste tai este. Aika paljon tarvitsee reflektiota ja tietoisuutta omista tunteista, ajatuksista ja ennakkoluuloista tälläkin alalla.

Virpi M.

# data[].attributes.body
Luennoilta jäi mieleen, että sosiaalityön käsite on hyvin laaja, ja aihetta voi tarkastella monelta eri kannalta, esimerkiksi historian, tutkimukse, ammatin kuin ideologiankin kannalta.  Sanoisin, että sosiaalityön ydin on kuitenkin muiden auttamisessa, niin yksilöiden kuin yhteisöjen, ja sen tiedon keräämisessä ja jakamisessa, jota auttaminen vaatii. Sosiaalityö pyrkii hyvinvoinnin ylläpitoon sekä erilaisten epäkohtien ja ongelmien tunnistamiseen, ehkäisemiseen sekä ratkaisemiseen muutoksen kautta.
Luennoilta jäi mieleen myös se, että sosiaalityö on ihmisoikeustyötä. Heikommassa asemassa olevien auttaminen on läsnä ihmisarvon tunnistaminen ja ihmioikeuksien ajamisen kautta.
Sosiaalityöllä on myös vahva kansainvälinen aspekti, sillä sosiaalityölle on määrätty yhteiset kansainväliset toimintaperiaatteet. Toimintaperiaatteiden yksityiskohdat kuitenkin vaihtelevat maittain, sillä eri maiden erilaiset taustat ja historia luovat erilaisia tarpeita.
Kootusti sanoisin, että sosiaalityö on auttamista ja oikeuksien ajamista, sekä näihin tarvittavan tiedon keräämistä ja levittämistä.

Marika S.

# data[].attributes.body
Kysymykseen mitä sosiaalityö on, en löydä yhtä oikeaa vastausta. Aihe on laaja, näkökantoja  useita. Mutta mielestäni sosiaalityö tiivistyy hyvin lauseeseen; sosiaalityö on käytännön ihmisoikeustyötä, jossa on aina suunta muutokseen.
Tämän viikon opiskelusta on herännyt paljon ajatuksia. Ymmärrys siitä, että työtä tehdään yhdessä asiakkaan kanssa, tasa-arvoisessa suhteessa, on lisännyt mielenkiintoa sosiaalialaan. Asiakkaan motivoiminen muutokseen voi tosin olla monesti haastavaa monessakin tilanteessa. Onko silloin yritettävä auttaa enemmän palvelujärjestelmäkeskeisesti? Minkälaisia ne keinot voisivat olla näissä haastavissa tilanteissa?
Sosiaalityöhön kuuluu myös ongelmien ehkäisy, ei vain niiden korjaaminen. Miten tämä onnistuu varsinkin julkisella puolella? Onko tähän resursseja nyky-yhteiskunnassa? Itselle jäänyt kuva, että paine tehokkaaseen työhön aiheuttaa helposti vain tulipalojen sammuttelemista. Kehittäminen ja ennaltaehkäisy on näissä tilanteissa haastavaa.

Henna L.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on tietyllä tapaa hyvin abstrakti käsite, koska sen määritelmä on joustava ja se kattaa laajoja kokonaisuuksia, mutta se on palautettavissa hyvin käytännönläheisiin näkökulmiin. Sosiaalityön teoria ja käytäntö ovatkin hyvin tiiviissä kontaktissa, mikä tekee tieteestä ja professiosta erittäin mielenkiintoisen, laaja-alaisen ja vaikuttavan.

Kuten joissain muissakin kirjoituksissa on tullut myös ilmi, ihmiset heijastelevat sosiaalityötä vahvasti esimerkiksi lastensuojeluun tai muuhun yksittäiseen sosiaalityön tai sosiaalialan osa-alueeseen. Monilla voi olla myös näkemys siitä, että sosiaalityö liittyy pitkälti yksilötyöskentelyyn ja yksilöiden kohtaamiseen, vaikka sillä on myös paljon laajempi yhteiskunnallinen funktio.

Luennoilta jäi siis mieleen erityisesti näkökulma sosiaalityöstä yhteiskunnallisena muutostyönä ja sosiaalisena kontrollina sen ohella, että työ toteuttaa yksilöllisiä kohtaamisia. Sosiaalityö kattaa paljon ja on tavalla tai toisella läsnä tavallisten ihmisten elämässä, koska sosiaalityö on niin laaja alaista, kauaskantoista ja yhteiskunnallisesti vaikuttavaa.

Alisa K.

# data[].attributes.body
Luennot olivat erittäin mielenkiintoisia!
Jäin erityisesti miettimään ja pohtimaan juurikin tietoa ja tutkimusta työn toteuttamisen takana, sekä jokaisen tapauksen ainutlaatuisuutta ja uniikkiutta. Ajattelen, että helposti luomme roolit ja mallit, että kaikki esim. päihdeongelmaiset, lastensuojelun lapset ovat kuin samaa massaa / mallia. Työyhteisöissäkin huomaa jollain tapaa tälläistä ajattelutapaa.
Onkin tärkeä pysähtyä pohtimaan, mikä on juuri kyseisen asiakkaan ongelma suhteessa ympäristöön ja yhteiskuntaan. Myös sosiaalityöntekijän rooli ja asiakassuhde vaihtelee, riippuen mistä ammatillisesti näkökulmasta työtä lähestyy, onko työmenetelmät liittäviä ja kontrolloivia, huolenpitoon perustuvaa tai vuorovaikutuksessa toteutuvaa työtä. Sosiaalityö on moniulotteista, sekä sen totetutukseen vaikuttavat paikka, ajanhenki, sekä yhteiskunnallisnen ilmapiiri. - Hanna Sainio

# data[].attributes.body
Sosiaalityötä määrittää pyrkimys muutokseen/muutosnäkökulma, joka kumpuaa tarpeesta ja jolle on aina jokin tavoite. Se on asiakasta osallistavaa, eettisesti kestävää ja tapauskohtaista. Sosiaalityö pohjautuu eri tiedonlajeihin ja sosiaalityöntekijällä tulee olla asiakastyönprosessissa ymmärrys asiakkaan todellisuudesta ja ilmiöistä/ongelmista haasteiden taustalla. Sosiaalityö on yksilökohtaisen työn ohella yhteiskunnallista vaikuttamista.

Luentoja kuunnellessa jäin miettimään sosiaalityön eettistä puolta ja yhteiskunnallista vaikuttamista. Sosiaalityön tulee olla eettisesti kestävää, mutta entä jos esimerkiksi sosiaalityötä määrittelevät lait, työpaikan toimintaohjeet yms. ovat ristiriidassa sosiaalityön perusperiaatteiden kanssa? Onko sosiaalityötä mahdollista tehdä aina sosiaalisesti kestävällä tavalla? Esimerkiksi nykyään ei voida enää puhua hyvinvointivaltiosta, jossa valtio ottaa vastuun ihmisten hyvinvoinnista vaan enenevässä määrin ajatellaan, että ihmisten hyvinvointi on omasta toiminnasta kiinni. Täten sosiaalityöntekijöiden ei välttämättä ole mahdollista tehdä päätöksiä niin, että ne parhaiten palvelisivat asiakasta ja parantaisivat hänen tilannettaan vaan avun tarvitsijoihin kohdistuvat vaatimukset ovat koventuneet ja heiltä odotetaan aiempaa suurempaa aktiisivuutta oman elämänsä ongelmien ratkomisessa - myös silloin kun ihminen ei välttämättä itse pysty mitenkään vaikuttamaan vallitseviin olosuhteisiin. Tällöin tarvitaan rakenteellista vaikuttamista esimerkiksi tiedon tuottamisen keinoin, mutta hyödynnetäänkö sosiaalityöntekijöiden asiantuntemusta riittävästi palvelujen suunnittelussa ja epäkohtien poistamisessa? Luentoja kuunnellessa kävikin ilmi, että monissa kunnissa on epäselvää miten rakenteellista sosiaalityötä voidaan toteuttaa.  Samoiten tuotiin esille se, että perinteisesti sosiaalityö ei Suomessa ole lähihistoriassa ollut politisoitunutta. Yhteiskunnallinen liikehdintä ja erilaiset sosiaaliset liikkeet ovat alkaneet nostaa päätään pikkuhiljaa, mutta pitäisikö myös sosiaalityön ja sen työntekijöiden nostaa enemmän esille epäkohtia julkiseen keskusteluun, sillä heillä on siitä ensikäden tietoa ja asiantuntemusta?

Elisa R.

# data[].attributes.body
Sosiaalityön työkenttä on todella laaja. Työn merkitys asiakkaiden elämässä on merkittävä, muutoksen tavoitteleminen ja siihen pyrkimisen tukeminen. Luennoissa puhuttiin paljon yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta. Jäin miettimään mitkä käytännön mahdollisuudet siihen on arjen työssä esim. jossain kunta-alalla arjen "tulipalon sammuttamisen" keskellä? Ehkä tilastotietojen keräämisellä voidaan todentaa tuen tarvetta ja tarvittavia resursseja?

# data[].attributes.body
Se, miten sosiaalityö avautui minulle luentojen kautta, oli sitä, että tehdäkseen sosiaalityötä täytyy hallita paljon tietoa, jota pystyy soveltamaan ja käyttämään vuorovaikutuksessa asiakkaan kanssa. Asiakkaan kanssa vuorovaikutuksessa ratkaisemaan epäkohtia ja ongelmia. Asiakas hakeutuu sosiaalityöhön, kun hän on epäsuotuisassa tilanteessa ympäristön kanssa. Tai että heikommassa asemassa olevan henkilön elämään täytyy puuttua. Ajattelen sosiaalityön tekemisen haastavana ja koko ajan itseä kehittävänä,  mutta samalla myös itselle sopivana. Aina ei ole välttämättä ratkaisua ongelmaan, mutta yhdessä asiakkaan toimiminen voi luoda keinoja, joka auttaa asiakasta. Sosiaalityö on hyvin moniulotteinen ja verkostotyöskentelyä. Pyritään muutokseen, joka parantaa asiakkaan tilannetta, mutta voi olla tilanteita, ettei asiakas pysty/halua muuttua. Mari L

# data[].attributes.body
Jäin pohtimaan sitä, miksi sosiaalityö on haluttu Suomessa erottaa professionaalisena käsitteenä erilliseksi muusta sosiaalialasta. Tasavertaisuuden varmistaminen ja teoriatietoon pohjautuvan työskentelyotteen painottaminen ovat hyvä lähtökohta, joka mielestäni perustelee paikkaansa. Toisaalta pohdin myös sitä, että onko määrittelyn erottaminen yksi mahdollinen syy tai seuraus siihen, että Suomessa toisten ihmisten vapaaehtoinen auttaminen on kenties vähäisempää kuin muissa maissa. Onko toisten ihmisten ongelmien ratkaiseminen helpompaa siirtää ammattilaisille? Jääkö osa ongelmien ennakoiminen mahdollisuuksista käyttämättä?Toki vahva palvelujärjestelmä on ehdottomasti hyvä asia. Mietin kuitenkin sitä, olisiko professionaalisella sosiaalityöllä tulevaisuudessa mahdollisuuksia laajemmin hyödyntää tai aktivoida myös vapaaehtoisen auttamisen kanavia tai herättää asennemuutosta yksilöissä toimimalla muullakin kuin rakenteellisella tasolla.

Sosiaalityö on reflelektiivistä. Toiminnalla on toisaalta selkeitä raamituksia (mm. lainsäädännölliset ja organisatoriset tekijät), toisaalta mm. eettisyys ja omat henkilökohtaiset menetelmävalinnat, tieto ja teoriat tekevät työstä hyvin persoonallista. Asiakkaan tilanne ja siihen vaikuttavat tekijät muodostavat jatkuvan tilannearvio-tavoite-toiminta-arviointi -kehän. Muutostyöskentely asiakkaan tilanteen edistämiseksi edellyttää usein yhteistyötä ja voi toisinaan viedä aikaa. Haasteen tilannearvioinnille (sen perustana olevat eettiset, lainsäädännölliset teoreettiset jne. tekijät) asettaa myös sellaiset olosuhteet, joissa harkinta-aikaa ei ole paljon. Joltakin osin työssä on aina kyse vähintään jonkin asteisesta kontrollista, jos työntekijällä on mahdollisuus myöntää, evätä tai määrätä jostakin asiakkaan etuisuuteen tms. liittyvästä tekijästä. Kontrollin myötä seuraa myös suurempi vastuu. Tehtyjä valintoja arvioidaan (ja toisinaan myös arvostellaan) sekä intentioiden että valintojen seurausten pohjalta.

Asiakkaan oma toiminta ja tavoitteet ovat merkittävässä roolissa, kuitenkin sosiaalityössä toiminnalle on asetettu myös ulkoisia tavoitteita, jotka voivat määrittyä myös organisaation tavasta nähdä työn painopiste. Työskentelyä ja mahdollisuuksia raamittaa se miten työtä ohjataan, mihin suuntaan  sitä halutaan viedä.

# data[].attributes.headline
Luennot olivat hyvin informatiivisia ja ne herättivät monenlaisia ajatuksia. Kysymykseen, mitä sosiaalityö mielestäni on, löydän useamman tulokulman josta asiaa voi tarkastella. 

# data[].attributes.subject
Luennot olivat hyvin informatiivisia ja ne herättivät monenlaisia ajatuksia. Kysymykseen, mitä sosiaalityö mielestäni on, löydän useamman tulokulman josta asiaa voi tarkastella. 

# data[].attributes.body
Keskeisempänä mieleeni jäi, että sosiaalityössä yhdistyy teorioihin pohjautuvan tieteenalan lisäksi käytännön tekeminen. Tämä onkin yksi merkittävä syy, miksi itse olen valinnut sosiaalityön opinnot. Koen kiehtovana tiedon tuottamisen ja aikaisempaan tietoon tutustumisen, mutta pidän mielekkäänä myös käytännön tekemistä - asiakastyötä ja sen myötä tapahtuvia kohtaamisia erilaisten ihmisten kanssa.

Kuten muutama opiskelija toi omissa kommenteissaan ilmi, sosiaalityössä yhdistyy moninaiset vuorovaikutustilanteet erilaisissa elämäntilanteissa olevien ihmisten kanssa sekä monialainen tieto ja sen soveltaminen asiakkaan tilanteeseen. Jäin käsitykseen, että sosiaalityöntekijän tärkein pääoma onkin nimenomaan tieto. Tieto yhteiskunnan palvelujärjestelmistä, laeista ja säädöksistä, syrjäytymisen mekanismeista ym. Tiedon lisäksi mainittiin myös empatia, jolla on tärkeä rooli asiakkaan kanssa tapahtuvassa vuorovaikutustilaneessa. Nämä vuorovaikutustilanteet ja niiden dynamiikka ovat asia, jotka syvästi kiinnostavat minua ja joita haluan oppia ymmärtämään - miten luoda asiakkaalle siellä marginaalin marginaalissa tunne siitä, että olemme samalla puolella?

Luennoilla esitettiin, että vuorovaikutustilanteet ovat usein jännitteisiä ja niissä vallitsee poikkeuksetta ristiriitainenkin ilmapiiri. Sen vuoksi tai siihen liittyen, ajattelen ettei sosiaalityötä voi koskaan tehdä täysin yksin ja pelkästään yhden sosiaalityöntekijän tiedon ja osaamisen varassa, vaan ympärille tarvitaan monialainen verkosto. Omassa työssäni psykiatrisena sairaanhoitajana on monesti tullut vastaan, että hankalassa tilanteessa olevaa asiakasta voi harvoin auttaa vain yhden ihmisen voimin, eikä se ole tuloksellistakaan. Uskon, että tämä "lainalaisuus" pätee myös sosiaalityössä. Vaikeisiin ongelmiin on harvoin helppoja ratkaisuja.

Sosiaalityön määritelmästä jäi mieleeni myös kehittämis- ja muutostyö, ei pelkästään sosiaalityön asiakkaiden elämäntilanteita koskien vaan yhteiskunnallisestikin. Mietin, että jokainen sosiaalityöntekijä tuo yhteiskunnallisen vaikuttamisen kenttään oman nyanssinsa liikauttamalla jotakin, ehkä aivan pientäkin palasta. Tätä ajatusta on ehkä hieman vaikea pukea sanoiksi, mutta esimerkiksi järjestötyöllä voi olla kauaskantoinen vaikutus asiakkaan kokeman hyvinvoinnin lisääntymisenä, ja sitä kautta hyvinvoinnin kokemus ikäänkuin tarttuu myös ympäristöön ja vallitseviin olosuhteisiin. Hyvä lisää hyvää, ehkäpä.

Sanna-Mari K.

# data[].attributes.body
Luennot avasivat sosiaalityön taustalla vaikuttavia arvoja, teorioita, tavoitteita ja myös sosiaalityöntekijän osaamisen laajuutta. Nopeasti voisi ajatella, että sosiaalityöntekijän tarvitsemat taidot liittyvät erityisesti vuorovaikutusosaamiseen ja asiakkaan kohtaamiseen, vaikka työssä on merkittävässä roolissa tieto: jatkuva tiedon kerääminen, arviointi ja olemassa olevan tiedon (palvelujärjestelmät, ihmisen kehitys, päihteiden vaikutus yms.) käyttö.

Työn yhteiskunnallisen vaikuttamisen elementti ja rakenteellinen sosiaalityö kiinnostavat itseäni erityisesti.

Ajatus siitä, että sosiaalityön kohteena on yksilön ja ympäristön välinen vuorovaikutus, eikä yksilö, oli itselleni uusi. Muutoksen kohteena ei olekaan yksilö, vaan tavoitteena on muuttaa hänen ja ympäristön välistä suhdetta.  Kohteena ei ole päihdeongelmainen yksilö vaan yksilön ongelmallinen suhde riippuvuuteen ja päihteisiin. Tällainen näkökulma ottaa yksilön mukaan toimimaan kohti muutosta ja tukee osallisuutta.

# data[].attributes.body
Sosiaalityö näyttäytyy hyvin yksipuolisena mediassa. Kuitenkin luentojen pohjalta voidaan todeta, että sosiaalityön perusta on kaikkea muuta kuin suppea-alaista päinvastoin erittäin laaja-alaista.
Vaikka työ perustuukin pääosassa vuorovaikutukseen; asiakaskohtaamisiin ja erilaisten ongelmien ratkaisemiseen sekä niiden helpottamiseen, kyseessä on paljon muutakin.
Tiedon ja empatian yhdistäminen on keskeistä. Ilman empatiaa tieto on kylmää ja tiedon puuttuessa tavoitteen (turvata hyvinvointi) saavuttaminen on mahdotonta. Toimintaan tarvitaan pohjaksi teoria ja paljon tietoja myös muista aloista.
Voidaan sanoa, että sosiaalityöntekijät ovat monialanosaajia. Lisäksi jatkuva  yhteiskunnassa tapahtuva muutos ja uuden tiedon kasaantuminen täytyy huomioida työssä.

Tiivis yhteistyö muiden alojen kanssa ja sosiaalityöntekijöiden laajaosaaminen ei mielestäni tule ilmi ulkopuolisille. Olisi hienoa, jos tieto sosiaalityöstä lisääntyisi sekä ymmärrys siitä kuinka merkittävää työtä sosiaalityöntekijät tekevät, ja kuinka korvaamaton osa yhteiskuntaamme he ovat.

Polly.Z

# data[].attributes.body
Luennolta itselleni jäi mieleen se, kuinka laaja-alaista sosiaalityö on. Se on muutokseen pyrkivää ja tavoitteellista toimintaa jonka perustuu pitkälti vuoro vaikutukseen ja juuri vuorovaikutus jäi mieleen isona osana toimintaa.  Vaikka asiakkaan kanssa yhteistyössä tekeminen ja ns. käytännön työ olisikin hallussa tarvitaan työn pohjaksi teoria tietoa. Näiden kokemusten, käytäntöjen, tietojen ja teorioiden yhdistäminen kokonaisuudeksi on tärkeätä.

Jäin miettimään muutostyön etenemistä monissa tilanteissa. Vaikka tähtäimessä aina onkin muutos asiakkaan tilanteessa saattaa monesti olla, että eteneminen tuntuu niin hitaalta, että sen luulee jo loppuneen. Myös tämä vaatii eräänlaista taitoa kulkea tilanteen rinnalla vieden sitä eteenpäin vaikka muutos tapahtuukin erittäin hitaasti.

Heta .S

# data[].attributes.body
Jäin pohtimaan sosiaalityötä reflektoimalla Rikosseuraamuslaitoksella (Rise), sosionomipohjalta, tekemääni sosiaalityötä (social work laajana käsitteenä).

Minulle sosiaalityö dynaamisena muutokseen pyrkivänä työnä, jolla on tavoite oli sosiaalityön määritelmä kaikessa yksinkertaisuudessaan. Työmme Risellä perustui interventioihin.

Nyt jos lähden jäsentämään sosiaalityön prosessia case study, workin ja evaluationin kautta koen uuden ymmärryksen tason. Risellä tehtävä case work ja evaluation on parhaimmillaan varsin laadukasta. Haasteet kumpuavat nähdäkseni case study vaiheesta.

Ensimmäinen haaste case study vaiheessa liittyy ihmiskäsitykseen. Rise perustaa toimintansa ns. Good life modeliin, jossa ihmiskäsitykseen on otettu kantaa. GLM:in jalkautumisessa käytännön arkeen on ollut kuitenkin omat haasteensa. Tuomitun tarpeita arvioidessa turhan usein lähdetään ajatuksesta, että henkilö on jotenkin viallinen ja case study -vaiheessa tulee selvittää mikä se vika on, joka johtaa rikolliseen käyttäytymiseen. Kun vika on löydetty siihen määrätään oikea "ohjelma". Kuitenkin jos ajatellaan ihmistä being, doing ja having -ulottuvuuksien kautta, havaitaan että tällaisessa vian etsimisprosessissa ei välttämättä nähdä  ihmistä kokonaisuutena, eikä kyetä jäsentämään riittävällä laajuudella hyvinvoinnin osatekijöitä kunkin ihmisen kohdalla yksilöllisesti.

Toisaalta haasteeksi muodostui myös se, että sosiaalityön kohde oli aina tuomittu (ihminen) eikä kohteeksi ymmärretty vuorovaikutustilanteita ihmisen ja hänen ympäristönsä välillä. Tämä liittyy läheisesti ajatukseen viallisen ihmisen korjaamisesta.

Kolmas merkittävä ahaa -elämys liittyy tuomitun ongelman käsitteellistämiseen. Siviilistä vankilaan saapuvia vankeja on vaikea tavoittaa mutta heille kuitenkin tehdään suunnitelma rangaistusajalle. Tässä suunnitelmassa käsitteellistetään tuomitun ongelma ja päätetään tuomitulle päämäärä, tavoitteet ja keinot, pääsääntöisesti siis tapaamatta tuomittua. Päätelmät tarpeista tehdään dokumenttien, kuten tuomiolauselma, perusteella. Tällaisen menettelyn hyväksyttävyys voidaan kyseenalaistaa niin vaikuttavuus kuin eettisessä mielessäkin. Huomioitava tosin on, että varsin suuri osa vankeusrangaistuksen aloittavista tulee tutkintavankeuden kautta, jolloin heidät saadaan osallistumaan suunnitelman tekoon.

Sosiaalityön määrittely individualistis-reformistisen, refleksiivis-terapeuttisen ja sosialistis-kollektivistisen perspektiivin kautta vaikuttaa mielenkiintoiselta. Vastaankin Suonion kysymykseen, että kyllä kunnan sosiaalityöntekijäkin voi lähestyä työtään sosialistis-kollektivistisen perspektiivin kautta, mikäli irtisanoutuminen ymmärretään muutoksen teon välineenä. 5.9.2019 Helsingin Sanomat uutisoi kuinka Vantaan lastensuojelusta irtisanoutui 6 työntekijää kahdeksasta kolmen viikon sisällä. Tällaisen mielenilmauksen eettisyys voidaan tietysti asettaa kriittisen tarkastelun alle, mutta joka tapauksessa tästä käynnistyi muutosprosessi. Mielekkäämpänä keinona itse pitäisin ongelmien nostoa (sosiaaliseen)mediaan, kun se on tässä ajassa varsin helppoa, ja tällä tavoin toisin haasteita kuntalaisten tietoon ja siirtäisin paineen kohti poliittisia päätöksentekijöitä.

Heikki S

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on hyvinvointiyhteiskunnan yksi tärkeimpiä pohjarakenteita. Työ on hyvin arvopohjaista, ihminen on syntymästään asti yhtä arvokas ja sitä arvoa puolustetaan työssä. Työ on auttamista ja tukemista, mutta toisaalta myös rajoittamista, onhan kyse kuitenkin viranomaistyöstä, jonka tavoitteena on turvata hyvinvointi. Työ onkin käytännön ihmisoikeustyötä, jota toteutetaan niin yhteisöissä, perheissä, yksilöiden kesken kuin myös rakenteellisena työnä tuoden sosiaalityössä kertyvä tieto myös ulospäin.

Työssä ei riitä, että hallitset työmenetelmiä motivoivasta haastattelusta reflektoivaan työotteeseen, vaan työn pohjana on monialainen teoriaperusta sosiaalipolitiikasta oikeus- ja hallintotieteisiin. Kyseessä on myös itsessään yhteiskunnallisesti hyvin tärkeä tieteenala, jolla luodaan tietoa yhteiskunnan nykytilasta.

Sosiaalityö onkin moninaista ja sosiaalityöntekijän osaamisalat laajat. Kyse on monialaisesta vaikuttamistyöstä, jonka tavoitteena on muutos.

Pohdituttamaan jäi se, että paljon puhuttiin auttamisesta. Aikaisemmissa sosionomiopinnoissani korostettiin erityisesti tukemista auttamisen sijaan ja auttaminen liitettiin ihmisen pelastamiseen mitä ei voi työntekijä tehdä. Itse kuitenkin näen myös sosiaalityön nimenomaan tukemisena.

Mari Ikonen

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on professiona ja ammattina monialainen kokonaisuus ja työkenttä on hyvin laaja-alainen. Tämä ei välttämättä näyttäydy mediassa ja monille sosiaalityön merkitys yhteiskunnalle voi jäädä tiedostamatta. Luennoilla tuli selkeästi ilmi juuri laaja-alaisuus ja monimerkityksellisyys sekä se, miten monista eri osista sosiaalityö rakentuu. Työ tarvitsee tieteellisen pohjan, vaikkakin työssä opitut taidot ovat yhtä kallisarvoisia ja erilaisia näkökulmia tuovia.

Jäin pohtimaan miten sosiaalityötä voitaisiin tuoda enemmän yleiseen tietoon ja julkisuuteen positiivisesta ja tärkeistä näkökulmista lähtien. Kun yleinen tieto lisääntyy, kasvaa myöskin ymmärrys ja arvostus sosiaalityötä ja -työntekijöitä kohtaan.

Laura R

# data[].attributes.body
Sosiaalityön perusta avautuu minulle laajana kokonaisuutena, johon kuuluu yksilö, läheiset, yhteiskunta ja rakeenteellisuus. Lisäksi sosiaalityö perustuu tutkittuun tietoon, joten sosiaalityöntekijällä täytyy olla tietoa ja tutkimuksellista otetta omaan työntekoon. Pelkkä kokemus tai sosiaaliset taidot ei riitä vaan tärkeä osa on monipuolinen tiedon käsittely. Sosiaalityöntekijän täytyy myös mielestäni olla hyvin perillä mitä ympärillä tapahtuu (yhteiskunta, maailma, muut tieteet..).

Sosiaalityön tavoitteellisuudesta jäin miettimään sitä, että ei voi mennä liian korkealle vaan pienet askeleet on ratkaisevia ja niiden avulla pääsee todennäköisemmin maaliin.
Miia K

# data[].attributes.body
Sosiaalityö on merkittävää monelta näkökannalta. Yksilön, perheiden, yhteisöiden ja yhteiskunnan. Sosiaalityö on monimuotoista ja paljon muutakin kuin mikä ensimmäinen mielikuva on. Päällimmäisenä luennoista jäi mieleen sosiaalityön tehtävästä puhuttaessa: "Luoda mahdollisuuksia hyvinvoinnin lisääntymiselle" - kohteesta riippumatta. Sosiaalityö on muutostyötä mutta kohteita ja keinoja on monia. Hyvä huomio on myös, että sosiaalityön kohde ei itseasiassa ole suoraan asiakas, vaan asiakkaan tapauskohtainen tilanne.

Luentojen jälkeen miellän myös yhteiskunnallisen vaikuttamisen sosiaalityön tehtäväksi. Pohdin miten tämä käytännössä näyttäytyy sosiaalityöntekijän arjessa.  Eva V